Všechny postavy i události v seriálu jsou čistě fiktivní.
Jakákoli podobnost se skutečnými událostmi či lidmi, žijícími či mrtvými, je náhodná.
Teherán
Betty.
Moje láska, moje zlato.
Takhle nemluvíš ani s mámou.
Nemel, chlapče.
Hlavně ji bezpečně dostaň do vily.
Já musím jet v obrněné koloně.
Nikomu jinému její řízení nesvěřím.
Víš, na té oslavě se můžeš seznámit s důležitými lidmi, tak to udělej.
- Co je? - Nic.
Ve tvém věku jsem už byl plukovník.
Ženatý, měl jsem dvě…
Tati, no tak! Tohle už jsme probírali. Jsou věci, které si musím vyřešit.
Co musíš řešit? Je z tebe chlap.
- Hele… - Ne, ne.
Nehádejte se. Dnes ne. Dost.
Hádat se? My se nehádáme.
Káseme.
Jak se cítíš, mami?
Hrozně neklidně.
Nezkaz mi oslavu svojí hloupostí.
Pověz, kteří tví přátelé dorazí?
Jako obvykle. Farzád. Šervín, jeho brácha. A pár dalších.
Pošli ochrance jejich jména.
- A co Jásaman? - Ale ne.
Mami, tohle teď nevytahuj.
Je tu nějaká jiná?
- Možná. - Vážně?
Řekni mi o ní.
Řekl jsem, že možná, mami. Teď není nic jisté.
- Buď opatrný. - Neboj se.
Buď opatrný, ano?
Neboj se.
Zabili Aliho.
Našli ho ráno v autě.
Někdo ho střelil do hrudi.
V Aráku.
- V Aráku? - Pochází odtud.
Žijí tam jeho rodiče.
Zmínil se o nich někdy?
Možná.
- Nejsem si jistý. - Před smrtí jim několikrát zkoušel volat.
Nenaznačovalo v poslední době něco, že by mohl spáchat sebevraždu?
Ne. Nic.
Měl v ruce svoji zbraň. Střela vyšla z ní.
Něco tam ale nesedí.
Vždy hrál podle pravidel. Proč by se zabíjel? Jak se to stalo?
To nevím.
Ale člověk nikdy neví.
Byl tu včera večer?
Jo, bylo mi zle. Přišel se podívat, jak na tom jsem.
Řekl ti, kam se chystá?
Myslel jsem, že domů.
O čem jste mluvili?
O ničem.
Zdvořilostní řeči. Trochu o práci.
- A ty jsi zůstal tady? - Samozřejmě. Kam bych chodil?
Pořád se necítím dobře, víš?
Farázi.
Nesnaž se ho krýt. Jestli něco víš, řekni to teď.
Měl nějaký problém?
Vážně o ničem nevím.
O ničem.
Betty stojí u Pejmána v garáži. Napíchnu ji. Pak ji budeme moct ovládat.
Jakmile skončíš, nějak se vypař.
Musíš zmizet, než Garda začne s bezpečnostní prověrkou.
- Ahoj. Omlouvám se za zpoždění. - To nic. Za to čekání to stálo.
Pojď dál.
- Chceš vidět fajn věc? - Jasně.
Jdi.
Krása.
Já vím. Ale chybí mi můj starý byt.
- V LA? - V Benátkách.
Přímo u pláže.
Nebylo to tak nóbl jako tady.
Ale byl to domov.
Dělej.
Na zdraví.
Víš, moje máma říkávala, že když někdo odejde z domova,
- domov už nikdy mít nebude. - Já nevím.
Před pár dny bych s ní možná souhlasil.
- Proč to tak trvá? - Chceš to udělat sám?
Soustřeď se. Nemáme čas.
Když přestaneš mluvit…
Co?
Nic, jen…
Chci na to jít pomalu.
Navíc mě nesmíš rozcuchat, než potkám tvé rodiče.
To by byla hrůza.
Kurva. Jsme v hajzlu.
Dobrý. Mám skoro hotovo.
Ne, ty idiote. Je tu Jásaman.
Otevři. Vím, že tam jsi!
Pejmáne?
Pejmáne!
Pejmáne?
- Zmiz! Nevíme, co se stane. - Nemám hotovo.
To neřeš. Vypadni. Hned!
Sakra.
Pejmáne, ty mě ignoruješ? Koukej s tím přestat!
To myslí vážně? Co tady dělá?
- Co je? - Co to kurva děláte?
- Co tady děláš? - Ty sráči!
- Měli jsme být spolu. - Jásaman.
Řekla jsem o nás rodičům.
Nemůžeš sem jen tak vrazit!
A co jsem měla dělat?
Volám ti a píšu. Neodpovídáš mi!
- Co tak čumíš? - Ji vynech.
Pozval jsi ji na oslavu?
- Pejmáne, tohle mi nedělej. - Jásaman, uklidni se.
- Nesahej na mě! - Hej!
- Hráblo ti? - Skoro jsem se jí nedotkla!
- Dobrý? - Jo.
Kurva.
- Ne… - Jen běž!
- Nic jsem jí neslíbil. - Cokoli mezi vámi je, vyřeš si to.
- Dozvěděla se o oslavě… - Promluv si s ní.
Pak ti zavolám, ano? Pořád to stíháme.
Je to připojený?
Milade?
- Ne. - Co? Kurva, proč ne?
Bylo to nebezpečný.
Nevadí. Udělám to sama.
Zavolej Mardžán. Půjdu na tu oslavu.
Co myslíš?
Moc nebezpečné.
Napíchnutí mělo zaručit, že tam nebude muset.
Ne, mělo zaručit smrt Mohammadiho,
která bude vypadat jako nehoda. Že u toho Támar nebude, byl bonus.
Mohammadi chce večer podepsat dohodu se Severní Koreou.
Je čas, abys zahrála svoji kartu.
Ale jak ji dostaneme ven?
- Jakmile skončí, bude první na ráně. - Tu cenu ráda zaplatím.
Děvko.
- Co chcete? - Potřebujeme pomoc.
Moji pomoc?
- Máte štěstí, že vás neuškrtím. - Zemřel byste, než byste se mě dotkl.
To s vaším partnerem mě mrzí.
Sebevraždy jsou pro pozůstalé velmi těžké.
Co od něj ještě chceš?
To, co jsme domlouvaly. Aktivní spolupráci.
Jinak váš šéf dostane tyhle fotky.
A co je teď v Aráku, se vrátí do Teheránu.
Nechte si ho. Bude to tak snazší.
Třeba nezavolá.
Zavolá.
Je pravda, co jsi mu řekla?
Co?
Že když jednou opustíš domov, už žádný mít nebudeš?
- Nevím. - Zní mi to jako jeden z tvých triků.
Říct lež, která má blízko k pravdě.
- Já už to kurva nesnesu. - Hele, tohle já jsem.
O běžném životě jsem nikdy nesnila. Nikdy jsem ho nechtěla.
Není to trik. Jen se snažím dělat, co mi jde nejlíp.
- Jsi nejlepší. - To nejsem!
Nejsem.
Jako agentka jsem udělala tu nejubožejší chybu.
Zamilovala jsem se do svého cíle.
Zatáhla jsem tě do toho. Mrzí mě to.
Ale upřímně…
Nemohla jsem si pomoct.
Protože tě miluju.
Miluju tě a nechci, aby se ti něco stalo.
- Ahoj. - Ahoj.
Tohle je pan Kamali. Velí ochrance.
Tátova vila má být „sterilní“.
Proto jsou jako posedlí.
Pan Kamali mě ujistil, že vše proběhne rychle. Je to tak?
Samozřejmě.
Jen pár otázek. Pojďte se mnou, prosím.
Támar Rabinyanová. Přemýšlíš, o co mi jde, že?
Kdybyste něco chystal, už jste to udělal.
Možná.
Nebo existují hranice. Na člověka lze tlačit jen do určité míry.
Můj parťák, Ali, po tobě šel.
Byl ti blízko.
Skoro tě dostal.
Co se mu stalo?
Takový vztek. Dávej si na něj pozor.
Měla jsem tetu.
Vzpomínáte si na ni. Zatkl jste ji. A pak oběsil.
A čí to byla chyba? Zatáhla jsi ji do toho.
- Byla nevinná. - Nikdo není nevinný!
Cokoli se ti děje, zasluhuješ to.
Chráním svoji zemi před těmi, kdo ji chtějí zničit.
To já taky!
Víš, nebojím se zatčení ani smrti.
Nebýt mojí ženy, tak…
Na druhou stranu,
co má člověk,
když ne svoje poslání a čest?
Když s vámi budu spolupracovat, celý můj život bude lež.
To není pravda.
Já se tu narodila. Pochází odsud má rodina.
Náš jazyk, naše kultura. I muž, kterého miluju, je tady odsud.
Jsou doby, a tahle k nim patří,
kdy poslání a čest znamenají odpor.
Vidíte, kam generál Mohammadi vede naši zemi.
Taková mladá a sebejistá agentka.
Pronáší slova,
která přesvědčí důstojníka rozvědky, aby zradil svoji zemi.
Vážně mě tak podceňuješ?
Takže? Vše v pořádku?
Vše je v pořádku.
Bavte se.
Jsem ráda, že ten mobil používáte.
Pokud to mám udělat, chci jistotu, že to dokončíte.
Jak to myslíte?
- Jestli je to jen manipulace… - Není.
- Stane se to. - To by mělo.
Protože jestli padnu, padnete taky.
- Takže tady blbnete s auty? - Jedna z věcí, co mám na téhle zemi rád.
Připravená?
Ahoj, Sino. Chceš vidět doklady?
Ne, pane. Ale její ano. Doklady, prosím, paní.
Promiň.
Děkuji.
Slečno Ansarí, ještě kabelku.
Prosím?
Sino, klídek. Je prověřená.
Nechceš přesunout na hranici s Afghánistánem, že ne?
Ne, pane. Jeďte. Bavte se.
Nashle. Díky.
Co je to?
To snad ne.
Co?
Postavil si další auto.
Sakra.
V porovnání s ním je Betty oslice s kárkou.
Natře mi to v něm.
Pejmáne? Chlapče!
Volali, že jsi tady. Tak ráda tě vidím.
Ráda tě poznávám. Jsem Fáteme.
Ráda vás poznávám, paní. Jsem Lejlá.
- Ten Írán možná není zas tak zlý, že? - Mami.
A co je tohle? Táta se o novém autě nezmínil.
Pracoval na něm jako šílený.
Zamiloval se. Jezdí v něm, kdykoli může.
Vidíš, s jakými nesmysly ztrácejí čas?
Pojďme. Pozdravíš hosty.
Rychle.
Pojďte.
Všichni se na tebe těší, Pejmáne. Snaž se nezapomenout jejich jména.
Nádherný dům.
Ohromující provedení.
Máš dobrý vkus.
Tety jsou tamhle.
- Ano. - Ahoj.
Tady jsi, Pejmáne! Pojď obejmout tetičku. Vítej zpátky.
- Jak je? - Má kamarádka Lejlá.
- Ahoj. - Lejlo, teta Zohre.
Aha, „kamarádka“. Ahoj. Jak se daří?
Jsi nádherné děvče.
- Slečna Lejlá. - Vítej.
- Ahoj, drahoušku. Vítej. - Jako doma.
Je tady. Dorazil generál.
Jestli mi to ochranka dovolí, pozdravím ho.
Máme problém.
Mohammadi nepojede v Betty. Postavil si nové auto.
Jdi do prdele, Mohammadi.
Fajn. Dobrý je, že ty auta vycházejí z japonských modelů.
Napíchnout to auto by neměl být problém. Zvlášť po mých úpravách.
Až tam budeš, pošli fotku chladiče.
Jdu tam.
Máme štěstí. Tohle bude mnohem snazší instalace.
- Připojeno? - Vyhledávám.
Pozor na auto.
- Milade? - Vyhledávám.
Pojď.
Ty ber tohle.
No výborně.
Pomozte mi, pánové.
Co se děje?
Cestou jsem ztratila náušnici. Je do páru k téhle.
Nejspíš mi vypadla v autě.
Kde jste ji ztratila?
Zhruba někde tady.
Nic nevidím.
Dobrý. Mám IP.
Spojení je stabilní.
Není tu…
Kdo ví, kde spadla.
Co je to?
Našel jsem ji.
Dobrá práce! Zachránili jste mě.
- Rádo se stalo. - Moc děkuji.
Tohle ven.
Lejlo, drahá.
Tady jsi! Hledala jsem tě.
Je skvělé, že je zase doma.
Vím, jak se cítíte.
Jste si s matkou blízké?
Velmi blízké. Chybí mi.
- Žije v Kataru. - Jsem ráda, že tě Pejmán pozval.
Moc se sem těšil.
To ráda slyším.
Nevím, jestli ti to řekl, ale z návratu do Íránu nebyl nadšený.
Najde způsob, jak si zvyknout.
Pejmán je milý a chytrý kluk.
Našel si tebe.
To je dobrý začátek.
To je od vás milé.
Půjdeme ven?
Hned tam budu.
Kde je toaleta?
Prosím o pozornost.
Jsme rádi, že tu s námi dnes slavíte návrat našeho syna, Pejmána.
Že ho vítáte zpět ve vlasti.
Pejmáne, chlapče, pojď sem.
Pejmánovi se v zahraničí dařilo,
ale vlastenecky se rozhodl vrátit domů, být se svojí rodinou
a osobně sloužit revoluci.
Jeho generace je naší budoucností.
Ale my starci ještě neodcházíme.
Kvůli státním záležitostem nemůžu moc řečnit.
Ale to vám nevadí.
Už odmalička miloval Pejmán auta.
A všichni víte, po kom to má.
Přivezte je.
Stavíme výjimečně rychlá a silná auta.
Jde o důkaz naší vynalézavosti.
Betty už někteří znáte.
Ale máme tu něco nového.
Jmenuje se Šahrzád.
Co na ni říkáš, Pejmáne?
Že mi v ní nakopeš zadek.
Ale, synu…
Tohle je tvé auto.
Cože?
Teď už se při prohře nebudeš mít na co vymlouvat!
Mám tě rád. Děkuju.
Naši přátelé vypustí dron vyrobený naším zbrojním průmyslem,
abyste nás mohli sledovat v reálném čase.
Začneme!
Máme problém.
Ten dron ničemu nevadí. Mám jeho signál. Vidím vše, co vidí on.
Vyměnili si auta. Mohammadi nakonec bude řídit Betty.
Opatruj se.
No? Jedeme!
Už jdu.
Zavolej Mardžán.
Co to znamená pro nás?
Nemůžeme ovládat Mohammadiho auto.
Dobře, sledujte. Předávám signál z dronu.
Auta vyrazila.
Nějaké nápady? Je čas improvizovat.
Mám to.
Můžu ho Pejmánovým autem vytlačit ze silnice.
Cože?
Zbláznil ses, Milade?
Nedělej to.
- Julie, slyšela jsi? - Ano.
Milade, nedělej to. Jde o hodně. Nejspíš to nevyjde.
- Tak jak? - Milade, určitě to zvládneš?
Milade, prosím tě, nedělej to.
Víš, že k tomu to nenavrhli. Zbytečně zabiješ Pejmána.
- Milade? Určitě… - Ano.
- Ano, určitě to zvládnu. - Milade, já to nedovolím.
Mardžán, co myslíš?
Takovou šanci už mít nebudeme.
Dobrá. Do toho.
- Milade, slyšel jsi? - Jo, udělám to.
Milade, poslouchej. Poslouchej, mluvím s tebou.
Nedělej…
Slyšíš mě?
PŘIPRAVUJI VYPNUTÍ BRZD
Jdeme na to.
Kurva!
Minul jsem ho. Zkusím další zatáčku.
Teherán
Překlad titulků: Tomáš Slavík