ALLE KARAKTERER OG HENDELSER VIST I SERIEN, ER FIKSJON.
ENHVER LIKHET MED FAKTISKE HENDELSER ELLER PERSONER
ER RENT TILFELDIG.
Betty.
Min skjønnhet, min baby.
Du snakker ikke sånn til mamma.
Slutt å bable, gutt.
Bare sørg for at hun kommer trygt til villaen.
Jeg må reise i den bevæpnede bilkortesjen.
Og jeg stoler ikke på at andre kan kjøre henne.
Det kommer noen viktige folk på festen som det er bra for deg å møte.
Så sørg for å mingle.
-Hva er det? -Ingenting.
Da jeg var på din alder, var jeg oberst alt.
Gift med to…
Gi deg, pappa.
Vi har snakket om dette.
Det er ting jeg må finne ut av.
Hva er det å finne ut av? Du er en mann nå.
-Hør her… -Nei, nei, nei.
Ingen krangling. Ikke i dag.
Selvfølgelig krangler vi ikke.
Qasem.
-Hvordan har du det, mamma? -Jeg er engstelig.
Ikke ødelegg festen min med dumhetene dine.
Hvilke av vennene dine kommer?
De vanlige. Farzad, Shevin, broren hans og noen andre.
Husk å sende vaktene navnene deres.
-Hva med Yasaman? -Nei.
Ikke snakk om det nå.
Er det en annen?
-Kanskje. -Jaså?
Hvem er hun?
Jeg sa kanskje, mamma.
Det er ikke noe konkret.
-Vær forsiktig. -Slapp av.
Vær forsiktig.
Slapp av.
Ali er blitt drept.
De fant ham i bilen sin i morges, skutt i brystet.
I Arak.
-Arak? -Han er derfra.
Foreldrene bor der fortsatt.
Nevnte han dem noen gang?
Kanskje.
Jeg er ikke sikker.
Han prøvde å ringe dem to ganger før han døde.
Sa eller gjorde han noe nylig som tydet på at han var suicidal?
Nei. Ingenting.
Han hadde pistolen sin i hånden. Den som avfyrte skuddet.
Men det virker som noe ikke stemmer. Han levde et godt liv.
Hvorfor skulle han ta livet sitt?
Jeg vet ikke.
Man kan aldri vite.
Var han her i går kveld?
Ja. Jeg var syk.
Han kom for å se hvordan jeg hadde det.
Fortalte han hvor han skulle?
-Jeg trodde han dro hjem. -Hva snakket dere om?
Ingenting.
Småprat.
Litt om jobben.
Og du ble her etterpå?
Selvsagt. Hvor skulle jeg dratt?
Jeg er fortsatt litt svak.
Faraz.
Ikke prøv å dekke over for ham. Hvis du vet noe, er det nå du må si det.
-Var han i trøbbel? -Jeg vet virkelig ingenting.
Ingenting.
Betty er i Peymans garasje. Jeg kobler til parasitten.
Etterpå finner du på en unnskyldning og går.
Du må ut før Sepah gjør sikkerhetssjekken sin.
-Hei. Beklager at jeg er sen. -Alt i orden. Det var verdt ventetiden.
Kom inn.
-Vil du se noe kult? -Ja.
Gå nå.
Fint sted.
Ja, det er det. Men jeg savner det gamle hjemmet mitt.
-I L.A.? -Venice. Like ved stranden.
Ikke så flott som dette…
…men det var hjemme.
Kom igjen.
Skål.
Moren min pleide å si at en som flytter fra hjemmet sitt én gang,
får aldri et igjen.
Jeg vet ikke.
For noen dager siden ville jeg nok vært enig.
-Hvorfor tar det sånn tid? -Vil du gjøre det?
-Fokuser. Vi har dårlig tid. -Hvis du slutter å snakke…
Hva er det?
Ingenting, jeg bare…
Jeg vil ta det sakte.
Og du må ikke ruske til antrekket mitt før jeg møter foreldrene dine.
Det ville vært synd.
Faen. Vi er i trøbbel.
-Det går bra. Nesten ferdig. -Nei, din tosk. Yasaman er her.
Åpne. Jeg vet at du er der!
Peyman?
Peyman!
Peyman?
-Gå! Det er for risikabelt. -Jeg er ikke ferdig.
Glem det. Gå. Nå!
Pokker.
Hvor lenge skal du overse meg?
Kutt ut dette!
Noe så frekt! Hva gjør hun her?
-Hva er det med deg? -Hva gjør dere?
-Hva gjør du her? -Drittsekk!
Du lovet at vi skulle være sammen. Du sa jeg kunne fortelle foreldrene mine om oss.
-Du kan ikke bare komme hit! -Hva annet kan jeg gjøre?
Jeg har ringt og sendt meldinger. Du har ikke svart!
-Hva glor du på? -Hold henne utenfor.
Ba du henne på festen din? Ikke gjør dette mot meg, Peyman.
Ro deg ned, Yasaman.
-Ikke rør meg, hurpe! -Hei!
-Er du fra vettet? -Jeg rørte henne knapt.
-Går det bra? -Ja.
Faen.
-Ikke… -Ja, gå!
-Jeg har ikke lovet noe sånt. -Finn ut av hva som er mellom dere.
Hun fant ut om festen…
Snakk med henne.
Jeg ringer deg etterpå. Vi kan fortsatt dra dit.
Er den koblet til?
Milad?
-Nei. -Hva i helvete? Hvorfor ikke?
Det var for farlig.
Greit. Jeg gjør det selv.
Ring Marjan. Si at jeg drar på festen.
Hva synes du?
Det er for farlig. Poenget med parasitten var at hun ikke skulle være der.
Nei, poenget var å drepe Mohammadi og få det til å se ut som en ulykke.
Det ville vært en bonus om Tamar ikke var der.
Mohammadi planlegger å undertegne en avtale med nordkoreanerne i kveld.
Så det er på tide å spille ut kortet du har.
Problemet er å få henne ut. Når hun har gjort det, blir hun skyteskive.
Det er en pris vi kan betale.
Hurpe.
-Hva vil du? -Vi trenger hjelp.
Av meg? Det er flaks for deg at jeg ikke dreper deg med bare hendene.
Du ville vært død før du rørte meg.
Det var leit å høre om partneren din.
Selvmord kan være veldig vanskelig for de etterlatte.
-Hva mer vil du ha av ham? -Det vi diskuterte. Aktivt samarbeid.
Ellers blir disse bildene sendt til sjefen din.
Og det som nå er i Arak, vil finne veien tilbake til Teheran.
Behold den. Det er lettere sånn.
-Kanskje han ikke ringer. -Han ringer.
Er det du sa til ham sant?
Hva?
At en som forlater hjemmet én gang aldri vil ha et hjem igjen.
-Jeg vet ikke. -Det høres ut som et av triksene dine.
Å fortelle en løgn som er nær sannheten.
Jeg orker ikke mer.
Dette er den jeg er.
Jeg har aldri drømt om et vanlig liv. Jeg har aldri ønsket meg det.
Det er ikke et triks. Jeg prøver å gjøre det jeg er best til.
-Du er den beste. -Nei.
Det er jeg ikke.
Som agent har jeg gjort den mest patetiske feilen.
Jeg forelsket meg i målet.
Jeg trakk deg inn i det, og jeg beklager.
Men helt ærlig…
…jeg kunne ikke la være.
For jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, og jeg vil ikke at det skal skje deg noe.
-Hei. -Hei.
Dette er herr Kamali. Han er sikkerhetssjef.
Fars villa skal være en "steril sone". Det er derfor de er så tjenesteivrige.
Herr Kamali har lovet å være rask og konsis.
Ikke sant?
Selvsagt.
Bare noen standardspørsmål. Bli med meg, er du snill.
Tamar Rabinyan.
Du lurer på hva intensjonene mine er?
Hvis du tenkte å gjøre noe, ville du gjort det alt.
Kanskje.
Eller kanskje det er grenser.
En mann kan bli presset for langt.
Partneren min, Ali, var på sporet av deg. Nær.
Han hadde deg nesten.
Hva skjedde med ham?
Så sint. Vær forsiktig med det.
Jeg hadde en tante.
Du husker henne. Du arresterte henne og hengte henne.
Hvis feil var det? Du fikk henne inn i dette.
-Hun var uskyldig. -Ingen er uskyldige!
Du fortjener alt som måtte skje deg.
Jeg gjør alt for å beskytte landet mot de som vil ødelegge det.
Det gjør jeg også!
Jeg er ikke redd for å bli arrestert, ikke engang for å dø.
Om det ikke var for kona mi…
På den annen side,
hva har en mann
om ikke sin plikt og ære?
Hvis jeg samarbeider med dere, vil hele livet mitt være en løgn.
Det er ikke sant.
Jeg ble født her. Familien min er herfra.
Språket vårt, kulturen vår, selv mannen jeg elsker er herfra.
Det er tider, og dette er en av dem,
da plikt og ære betyr motstand.
Du ser hvor general Mohammadi leder landet ditt.
En så ung og selvsikker agent.
God til å snakke,
overtaler en etterretningsagent til å svikte sitt eget land.
Tenker du virkelig så dårlig om meg?
Så? Er alt i orden?
Alt i orden.
Ha det gøy.
Bra at du bruker telefonen.
Hvis jeg skal gjøre dette, må jeg ha forsikringer om at dere fullfører det.
Hva mener du?
-Hvis dette er manipulering… -Det er det ikke.
-Dette skjer. -Det bør det.
For hvis jeg går under, gjør du også det.
Så det er her du går berserk med bilene dine?
Det er kult med dette landet.
Klar?
Hei, Sina. Vil du se papirene mine?
Nei. Men jeg må se hennes. Papirene dine, takk.
Beklager.
Takk.
Jeg må sjekke vesken også.
Unnskyld?
Slapp av, Sina. Hun er klarert alt.
Du vil vel ikke bli sendt til den afghanske grensen i morgen?
Nei. Bare kjør. Ha en fin dag.
Ha det. Takk.
Hva er det?
Jeg kan ikke tro det.
Hva?
Han har bygd en ny bil.
Fy fader.
Mot denne er Betty som et esel foran en faloodeh-kjerre.
Han parkerer meg i denne.
Peyman? Kjære gutt. De sa at du var her.
Så godt å se deg.
Hyggelig å treffe deg også. Jeg er Fatemeh.
Hyggelig. Jeg heter Leyla.
-Kanskje Iran ikke er så verst for deg. -Mamma.
Men hva er dette? Pappa sa ikke noe om en ny bil.
Han har jobbet som en gal med den.
Mannen er forelsket. Han kjører den så ofte han kan.
Ser du det tullet de bruker tid på?
Kom. La oss hilse ordentlig på gjestene.
Fort.
Kom igjen.
Alle gleder seg til å se deg.
Prøv å ikke glemme noen navn.
For et pent hjem.
Designet er fantastisk.
Du har et godt øye for sånt.
Tantene dine er der.
-Ja. -Hei.
Der er du, Peyman! Gi tanten din en klem. Velkommen tilbake.
-Hvordan har du det? -Dette er min venn Leyla.
-Hei. -Min tante Zohreh.
Å, en "venn". Hvordan har du det?
Du er en eksepsjonell jente.
-Frøken Leyla. -Hyggelig.
-Hallo. Velkommen. -Føl deg som hjemme.
Generalen er her.
Jeg skal hilse på Qasem hvis livvaktene gir meg lov.
Vi har et problem.
Mohammadi kjører ikke Betty. Han har bygd en ny drift-bil.
Faen ta deg, Mohammadi.
Det fine er at alle disse bilene er basert på vanlige japanske modeller.
Det går fint å koble parasitten til bilen, særlig etter modifikasjonene jeg gjorde.
Send et bilde av grillen når du kommer dit.
Jeg er på vei.
Vi har flaks. Det er en enklere installasjon.
-Er den på? -Søker.
Forsiktig med bilen.
-Milad? -Søker fortsatt.
Kom.
Du tar den.
Flott.
Dere kan hjelpe meg.
Hva er i veien?
Jeg mistet øredobben min på vei hit. Den ser sånn ut.
Den må ha falt av i bilen.
Hvor mistet du den?
Den er her et sted.
Jeg ser ingenting.
Der, ja. Jeg har IP-en. Forbindelsen virker stabil.
Den er ikke her.
Hvem vet hvor hun mistet den?
Hva er dette?
Jeg fant den.
Så bra. Dere reddet meg.
-Bare hyggelig. -Tusen takk.
Ta med dette ut.
Leyla, kjære.
Der er du! Jeg lette etter deg.
-Det er så godt å endelig ha ham hjemme. -Jeg vet hvordan du har det.
Står du din mor nær?
Veldig. Jeg savner henne.
-Hun bor i Qatar. -Jeg er glad Peyman inviterte deg.
-Han var så glad for å komme opp hit. -Det er godt å høre.
Jeg vet ikke om han har sagt det,
men han var ikke glad for å komme tilbake til Iran.
Jeg tror han vil venne seg til det. Peyman er en snill og smart gutt.
Han fant deg.
Det er en god start.
Det var snilt sagt.
Skal vi gå utenfor?
Jeg kommer straks.
Hvor er toalettet?
Kan jeg få oppmerksomheten? Vi er veldig glade for å ha dere her
for å feire vår sønns hjemkomst og ønske ham velkommen tilbake.
Peyman, gutten min, kom hit.
Peyman gjorde det bra i utlandet,
men han har tatt den patriotiske avgjørelsen å komme hjem til familien
og gjøre sitt for å tjene revolusjonen.
Generasjonen hans er vår framtid.
Men vi gamlinger skal ikke noe sted ennå.
Faktisk må jeg gjøre talen kort på grunn av statlige anliggender som haster.
Det har dere neppe noe imot.
Helt siden Peyman var liten, har han vært gal etter biler.
Og dere vet hvor han har det fra.
Hent dem.
Bilene vi har bygd, er veldig raske og kraftige,
som vitner om hjemlig genialitet.
Noen av dere kjenner Betty.
Men vi har noe nytt her.
Hun heter Shahrzad.
Hva synes du, Peyman?
Du tar rotta på meg med den bilen.
Men, gutten min…
…dette er din bil.
Hva?
Så nå har du ingen unnskyldning for å tape mot meg.
Glad i deg. Takk.
Våre venner her skal sende ut en drone, laget av vår egen militærindustri.
Så dere kan se oss på skjermen i sanntid.
La oss starte!
Vi har et problem.
Dronen er ikke noe problem.
Jeg har låst meg på signalet. Jeg ser alt den ser.
De byttet biler. Mohammadi kjører Betty likevel.
Pass på deg selv.
Så? Kom igjen!
Jeg kommer.
Ring Marjan.
Hva betyr det for oss?
Da kan vi ikke styre Mohammadis bil.
Greit.
Jeg henter opp dronen.
Bilene kjører.
Noen ideer? Det er på tide å tenke nytt.
Jeg har det…
Jeg kan dytte ham over kanten med Peymans bil.
Hva?
Er du gal?
Ikke gjør det.
-Yulia, hører du det? -Ja.
Ikke gjør det.
Det står for mye på spill, og sjansene er små.
-Hva blir det til? -Milad, er du sikker på at du klarer det?
Milad, jeg ber deg om ikke å gjøre det.
Systemet er ikke designet for det. Du dreper Peyman unødig.
-Er du sikker… -Ja.
Ja, jeg er sikker.
Jeg vil ikke la dette skje.
Hva mener du, Marjan?
Vi får aldri en ny sjanse som denne.
Ok. Gjør det.
Milad, hørte du det?
Ja, jeg gjør det.
Milad, hør på meg.
Hør på meg. Jeg snakker til deg.
Ikke gjør…
Hører du meg?
FRAKOBLET BREMS
Da gjør vi det.
Faen!
Jeg bommet på Mohammadi. Jeg prøver å dytte ham i neste sving.
Tekst: Evy Hvidsten