VISI ŠIO SERIALO VEIKĖJAI IR ĮVYKIAI YRA IŠGALVOTI.
BET KOKS PANAŠUMAS Į TIKRUS ĮVYKIUS AR ASMENIS, GYVUS AR MIRUSIUS,
YRA ABSOLIUČIAI ATSITIKTINIS.
Betė.
Mano gražuolė, mano mieloji.
Mamos taip nevadini.
Nepliurpk nesąmonių.
Tiesiog saugiai pristatyk ją į vilą.
Aš turiu važiuoti šarvuotų automobilių ekipažu,
o jos niekam daugiau patikėti negaliu.
Žinai...
Ten bus svarbių žmonių, su kuriais tau vertėtų susipažinti,
todėl bendrauk su visais.
- Kas? - Nieko.
Tavo amžiaus aš jau buvau pulkininkas.
Vedęs su dviem...
Pakaks, tėti.
Jau kalbėjom apie tai.
Man dar reikia sau kai ką išsiaiškint.
Ką dar aiškintis? Tu - jau suaugęs.
- Klausyk... - Ne, ne.
Jokių barnių. Tik ne šiandien. Pamirškit.
Barniai? Mes nesibarame.
Kasemai.
Kaip tu, mama?
Labai jaudinuosi.
Nedrįsk savo kvailystėmis gandinti man šventės.
Sakyk, kurie tavo draugai ateis?
Kaip visada. Farzadas, Šervinas, jo brolis, dar keli.
Pasakyk apsaugai jų pavardes.
- O Jasaman? - O, ne.
Mama, nepradėk.
Jau turi kitą?
- Galbūt. - Tikrai?
Kas ji tokia?
Sakiau „galbūt“, mama.
Kol kas - nieko konkretaus.
- Būk atsargus. - Nesijaudink.
Būk atsargus.
Nesijaudink.
Nušautas Ali.
Rastas savo automobilyje šįryt.
Šūvis į krūtinę.
Arake.
- Arake? - Jis ten gyveno.
Ten gyvena jo tėvai.
Ar jis minėjo juos?
Gal.
Nežinau.
Regis, jis prieš mirtį jiems porąsyk skambino.
Ar pastaruoju metu nepastebėjai ko nors keisto?
Ne. Nieko.
Ginklas buvo jo rankoj. Iš jo buvo iššauta.
Bet kažkas ten ne taip.
Jis buvo paprastas vyrukas.
Kurių galų jam žudytis? Kodėl?
Aš nežinau.
Bet visko juk negalim žinoti.
Jis buvo čia vakar?
Taip, aš sirgau.
Jis buvo atėjęs manęs aplankyti.
Ar jis tau sakė, kur ketino važiuoti?
Man pasirodė, kad namo.
Apie ką judu kalbėjot?
Apie nieką.
Šiaip.
Truputį apie darbą.
Jam išėjus, tu likai namie?
Žinoma.
Kur būčiau ėjęs?
Aš vis dar silpnas.
Farazai.
Nedangstyk jo.
Jei ką nors žinai, pasakyk tai man dabar.
Ar jis buvo patekęs į kokią bėdą?
Kad aš tikrai nieko nežinau.
Ničnieko.
Betė - Peimano garaže. Aš prijungsiu „dėlę“.
Tada galėsim ją valdyti.
Kai tik baigsi, išeik iš ten.
Tau reikės dingti
prieš „Sepah“ apsaugos patikrą.
Sveikas. Atleisk, vėluoju.
Nieko tokio. Verta buvo laukti.
Užeik.
- Nori, kai ką parodysiu? - Žinoma.
Eik.
Kaip čia gražu.
Taip.
Nors ilgiuosi savo senojo buto.
- Los Andžele? - Venecijoje.
Prie pat paplūdimio.
Nieko prašmatnaus,
bet ten buvo mano namai.
Nagi.
Į sveikatą.
Mano mama sakydavo,
jog sykį išvykęs iš savo namų,
žmogus jau niekad jų neturės.
Nežinau.
Prieš kelias dienas dar būčiau su ja sutikęs.
- Ko taip ilgai? - Gal nori pats viską padaryt?
Nesiblaškyk. Mes neturim laiko.
Jei nekalbintum manęs, aš...
Kas?
Nieko. Aš tik...
Nenoriu skubėti.
Be to, nenoriu pas tavo tėvus atvykt suglamžytas drabužiais.
Žinoma.
Velnias. Mums šakės.
Viskas gerai. Aš beveik baigiau.
Ne, idiote. Ateina Jasaman.
Atidaryk. Žinau, kad tu namie!
Peimanai?
Peimanai!
Peimanai?
Dink iš ten! Padėtis neprognozuojama.
Bet aš nebaigiau!
Tiek to. Dink iš ten. Greičiau!
Velnias.
Peimanai, ar ilgai mane ignoruosi?
Liaukis!
Nieko sau! Ką ji čia veikia?
- Kas tau? - Ką čia veikiate, po galais?
- Ką tu čia veiki? - Šikniau tu!
- Žadėjai, kad būsim kartu. - Jasaman.
Sakei, kad galiu apie tave pasakyti savo tėvams.
Tu negali tiesiog čia įeiti!
O ką dar turėjau daryt?
Skambinu tau, rašau, o tu neatsakai!
- Ko spoksai? - Palik ją ramybėje.
Pasikvietei ją į šventę?
Nesielk šitaip su manim, Peimanai.
Jasaman, nusiramink.
Neliesk manęs, kale!
Išprotėjai?
Aš ją vos paliečiau!
- Kaip tu? - Gerai.
Velnias.
- Nereikia... - Taip, eik!
Aš jai nieko nežadėjau.
Nežinau, kas tarp jūsų. Išsiaiškink.
Ji sužinojo apie šventę...
Pakalbėk su ja. Ji pyksta.
Paskambinsiu tau vėliau, gerai? Mes dar spėsim nuvykti.
Ar pavyko prisijungti?
Miladai?
- Ne. - Ką? Kurių galų? Kodėl?
Nes padėtis tapo pavojinga.
Pamirškit. Pati viską padarysiu.
Skambink Maržan ir pasakyk, kad eisiu į šventę.
Ką manai?
Pernelyg pavojinga.
„Dėlė“ buvo reikalinga tam, kad nereikėtų eiti į šventę.
Ne, „dėlė“ reikalinga tam, kad nužudytume Mohamadį taip,
kad atrodytų, jog įvyko avarija.
Būtų buvę gerai, jei Tamar netektų ten eiti.
Šįvakar Mohamadis ketina pasirašyti
sutartį su Šiaurės Korėja.
Metas traukti tavo paskutinę kortą.
O kaip paskui Tamar iš ten ištrauksim?
Po visko ji bus atviras taikinys.
Tai - kaina, kurią teks mokėti.
Kalė.
Ko tau reikia?
Mums reikia jūsų pagalbos.
Mano pagalbos?
Dėkokite, kad plikomis rankomis jūsų nepasmaugsiu.
Kristumėt negyvas nespėjęs mane paliesti.
Man labai gaila dėl jūsų partnerio.
Savižudybės sunkiai atsiliepia likusiems.
Ko jums dar iš jo reikia?
To, dėl ko tarėmės. Aktyvios pagalbos.
Antraip šios nuotraukos bus išsiųstos jūsų bosui.
Tai, kas nutiko Arake, grįš į Teheraną.
Pasilikit. Taip bus paprasčiau.
Gal jis nepaskambins?
Jis paskambins.
Ar tiesa, ką jam sakei?
Ką?
Kad sykį išvykęs iš namų, jų nebeturėsi.
Nežinau.
Man tai panašu į eilinį tavo triuką.
Sakyt melą, kuris arčiausiai tiesos.
Aš taip daugiau nebegaliu.
Aš tokia esu.
Aš niekada nenorėjau normalaus gyvenimo.
Niekada to nenorėjau.
Tai ne triukas. Aš tiesiog darau tai, ką geriausiai išmanau.
- Tu esi geriausia. - Netiesa!
Nesu.
Nes kaip agentė padariau kvailiausią klaidą.
Aš įsimylėjau savo taikinį.
Įvėliau tave į visa tai ir to gailiuosi.
Bet atvirai sakau,
aš nieko negalėjau su savim padaryti.
Nes myliu tave.
Myliu tave ir nenoriu, kad tau nutiktų kas blogo.
- Sveika. - Sveikas.
Čia - ponas Kamalis.
Jis vadovaus apsaugai.
Tėvo vila turi būt sterili.
Todėl jie labai kruopščiai turi viską tikrinti.
Ponas Kamalis patikino mane, kad ilgai tavęs netrukdys.
Tiesa?
Žinoma.
Pora standartinių klausimų.
Prašom su manimi.
Tamar Rabinjan.
Mąstote, kokie mano ketinimai?
Jei norėtumėte mane pulti, būtumėte jau tai padaręs.
Galbūt.
O galbūt yra ribos.
Kurių žmogus nebegali peržengti.
Mano partneris Ali tave susekė.
Mynė ant kulnų.
Vos nesučiupo tavęs.
Kas jam nutiko?
Kiek pykčio. Būk atsargi.
Turėjau tetą.
Jūs ją prisimenate.
Jūs ją suėmėte, paskui pakorėte.
O kieno tai kaltė? Tu ją įtraukei.
- Ji nebuvo kalta. - Niekas nėra kaltas!
Kad ir kas tau nutiks, tu to nusipelnei.
Aš darau tai, ką privalau,
kad apginčiau savo šalį nuo priešų.
Aš - irgi!
Žinai, aš nebijau arešto
anei mirties.
Jei ne žmona, aš...
Iš kitos pusės,
ar vyras gali turėti ką vertingesnio
už pareigą ir garbę?
Jei dirbsiu su jumis, visas mano gyvenimas virs melu.
Netiesa.
Aš čia gimiau. Mano šeima kilusi iš čia.
Mūsų kalba, kultūra. Net mano mylimas žmogus yra gimęs čia.
Ateina laikas, ir tas laikas yra dabar,
kai pareiga ir garbė reiškia pasipriešinimą.
Juk matote, kur generolas Mohamadis veda jūsų šalį.
Kokia jauna, savimi pasitikinti agentė.
Negailinti žodžių
įtikinėdama žvalgybos kariškį išduoti savo šalį.
Negi iš tiesų esat tokios prastos nuomonės apie mane?
Viskas gerai?
Viskas gerai.
Sėkmės.
Džiaugiuosi, kad naudojate telefoną.
Jei aš sutiksiu,
man reikia garantijų, jog jums pavyks.
Ką tai reiškia?
- Jei tai - viena jūsų manipuliacijų... - Ne.
- Tai bus padaryta. - Tikiuosi.
Nes žlugdamas aš pasiimsiu ir jus.
Vadinasi, čia šėlioji su savo automobiliais?
Tai - viena kiečiausių šalies vietų.
Pasiruošusi?
Sveikas, Sina. Tau reikia mano dokumentų?
Ne, pone. O štai jos - reikia. Prašau parodyti dokumentą, panele.
Atleisk.
Ačiū.
Panele Ansari, galiu patikrinti ir jūsų rankinę?
Atsiprašau?
Sina, viskas gerai? Ją jau patikrino.
Juk nenori, kad ryt tave rastų prie Afganistano sienos, tiesa?
Ne, pone. Važiuokite. Geros dienos.
Viso. Ačiū.
Kas čia?
Negaliu patikėti.
Kas?
Jis pasigamino dar vieną automobilį.
O, varge.
Palyginti su ja, Betė - asilas, traukiantis vežimą.
Su šita jis mane sutrins į miltus!
Peimanai? Mano brangusis!
Man pasakė, kad tu čia.
Kaip smagu tave matyti, brangusis.
Malonu susipažinti. Aš - Fatemė.
Ir man malonu, ponia. Aš - Leila.
- Gal Iranas nėra jau toks baisus? - Mama.
Bet kas tai? Tėtis neminėjo, kad turi naują mašiną.
Jis labai džiaugiasi ją gavęs.
Jis tiesiog įsimylėjęs šitą mašiną. Vairuoja ją, kai tik gauna progą.
Matai, kokiom nesąmonėm jie užsiiminėja?
Eime. Pasisveikinkime su svečiais.
Paskubėkim.
Nagi.
Visi nekantrauja tave pamatyti.
Būk geras, nepamiršk vardų.
Koks gražus namas.
Nuostabus dizainas.
Tu pastebi gražius dalykus.
Ten - tavo tetos.
- Taip. - Labas.
Peimanai! Apkabink savo tetulę. Sveikas sugrįžęs.
- Peimanai, kaip tu? - Teta, čia mano draugė Leila.
- Sveiki. - Leila, čia mano teta Zohrė.
„Draugė“. Sveika, malonu susipažinti.
Esi išskirtinė mergina.
- Panele Leila. - Malonu susipažinti.
Sveika, brangioji. Sveika.
Jauskis kaip namie.
Atvažiavo. Generolas atvažiavo.
Pasisveikinsiu su Kasemu, jei apsauga leis.
Turim problemą.
Mohamadis vairuos ne Betę. Jis turi naują drifto automobilį.
Eik šikt, Mohamadi.
Gera žinia yra tai, jog šitos
mašinos gaminamos pagal vienodus japoniškus modelius.
Todėl „dėlę“ įleisti nebus sudėtinga,
ypač po mano patobulinimų.
Atsiųsk man grotelių nuotrauką, kai galėsi.
Tuoj.
Gavau. Įdiegimas bus kur kas paprastesnis.
- Prisijungė? - Jungiasi.
Atsargiai su mašina.
- Miladai? - Vis dar jungiasi.
Einam.
Imkitės šitos.
Puiku.
Gal galite man padėti?
Kas nutiko?
Pamečiau auskarą čia. Štai tokį.
Turbūt pamečiau lipdama iš mašinos.
Kur būtent?
Kažkur čia.
Nieko nematau.
Viskas gerai. Turiu IP.
Ryšys, regis, stabilus.
Čia nieko nėra...
Kas žino, kur ji jį pametė.
Kas čia?
Radau.
Puiku! Jūs mane išgelbėjote.
Viskas gerai.
Labai ačiū.
Nešk į lauką.
Leila, brangioji.
Štai kur tu! Aš tavęs ieškojau.
Kaip gera, kad jis pagaliau grįžo namo.
Suprantu jus.
O jūs su mama - artimos?
Labai. Aš jos ilgiuosi.
Ji gyvena Katare.
Džiaugiuosi, kad Peimanas tave pakvietė.
Jis labai nekantravo čia atvykti.
Džiugu tai girdėti.
Nežinau, ar jis tau sakė,
bet į Iraną jis grįžti ne itin norėjo.
Manau, jis ras savo kelią.
Peimanas - geras ir protingas.
Jis surado tave.
Tai - gera pradžia.
Ačiū už gerą žodį.
Eime į lauką?
Aš tuoj.
Kur čia tualetas?
Prašyčiau jūsų dėmesio.
Mes labai laimingi, kad tu vėl su mumis.
Švenčiame sūnaus, Peimano, grįžimą
ir sveikiname jį mūsų tėvynėje.
Peimanai, sūnau, prieik.
Peimanui užsieny puikiai sekėsi,
bet jis, kaip tikras patriotas, nusprendė grįžt į šeimą
ir tarnaut revoliucijai.
Jo karta - mūsų ateitis.
Nors mes, senoji karta, dar nesiruošiam nueiti nuo scenos.
Iš tiesų, negaliu ilgai kalbėti, nes laukia skubūs reikalai.
Jūs, neabejoju, neprieštarausite.
Nuo pat vaikystės Peimanas žavėjosi automobiliais.
Jūs žinot,
iš ko jis paveldėjo šią meilę.
Įvažiuokite.
Šie mūsų automobiliai - išskirtinai galingi ir greiti,
vietos meistrų išmonės įrodymas.
Betę kai kurie jūsų jau pažįsta.
Bet turime dar vieną naują.
Ji vardu Šahrezada.
Ką pasakysi, Peimanai?
Kad su ta mašina tu mane aplenksi.
Bet, sūnau,
tai - tavo mašina.
Ką?
Kad nebeturėtum kuo teisintis, jei man pralaimėsi!
Aš myliu tave. Ačiū.
Mūsų bičiuliai paleis droną,
pagamintą mūsų karinės pramonės,
ir jūs visi galėsite gyvai stebėti mūsų lenktynes.
Pradėkime!
Yra problema.
Jei tu apie droną, nieko baisaus.
Prisikabinau prie jo signalo, aš matysiu tai, ką ir jis.
Jie susikeitė automobiliais.
Mohamadis vis tik vairuos Betę.
Būk atsargus.
Na? Važiuojam!
Tuoj.
Skambink Maržan.
Ką tai mums reiškia?
Tai, jog Mohamadžio automobilio mes nevaldome.
Žiūrėkite.
Siunčiu vaizdą iš drono.
Automobiliai pajudėjo.
Kas turit minčių? Mąstykit nestandartiškai.
Sugalvojau...
Peimano mašina galiu jį priremti ir nustumti nuo kelio.
Ką?
Miladai, išprotėjai?
Nereikia, Miladai.
- Julija, girdi? - Taip.
Miladai, nereikia.
Rizika - didžiulė, o šansai - menki.
- Ką darom? - Miladai,
ar manai, jog tau pavyks?
Miladai, maldauju tavęs, nedaryk to.
Juk žinai, kad sistema kurta ne tam tikslui. Peimanas gali žūti.
- Miladai, ar tu tiki... - Taip.
Taip, aš neabejoju.
Miladai, nedrįsk.
Maržan, ką manai?
Kito tokio šanso neturėsim.
Gerai. Pirmyn.
Miladai, girdėjai?
Taip, aš tai padarysiu.
Miladai, paklausyk.
Paklausyk. Aš su tavim kalbu.
Nedaryk...
Girdi mane?
ATJUNGTI STABDŽIUS
Dabar.
Velnias!
Praleidau Mohamadį. Nustumsiu jį ties kitu posūkiu.
Išvertė Egidija Namavičė