VISI ŠIO SERIALO VEIKĖJAI IR ĮVYKIAI YRA IŠGALVOTI.
BET KOKS PANAŠUMAS Į TIKRUS ĮVYKIUS AR ASMENIS, GYVUS AR MIRUSIUS,
YRA ABSOLIUČIAI ATSITIKTINIS.
Ačiū.
Taip.
„Tequila sunrise“. Deja, be alkoholio.
- Nekaltas? - Aš?
Nesakysiu.
Farazai, jūs leisite Tamar saugiai išeiti
ir paskui netrukdysite tam, kas vyks.
Julija, Mohamadis atvažiuoja.
Pranešk Tamar.
Jei pasielgsite priešingai, būsime priversti sureaguoti.
Kaip miela.
Atleisk.
- Alio? - Mohamadis atvyksta. Išeik.
Laukiu tavęs lauke.
Žinoma.
Tuoj būsiu.
Bliamba. Turiu eiti.
Mano broliui prastai.
- Tave pavėžėti? - Ne, nereikia. Ačiū.
Turiu bėgti.
Esi geras klausytojas.
Jaučiausi labai vieniša.
O dabar?
Daug geriau. Susirašysim?
Eikite.
Jis mane matė.
Farazas. Jis mane matė. Jis čia. Jis nieko nedarė.
Viskuo pasirūpinta. Viskas gerai.
Ką?
Nusprendei grįžt į darbą?
Norėjau kai ką patikrinti.
Iš kur žinojai, kad rengiame netikėtą patikrinimą?
Ar Ali tau pasakė?
Taip.
Jis man pasakė.
Jei jau tu čia,
eik ir pasakyk generolo sūnui, kad jo tėvas neatvažiuos.
Ar niekas kitas to padaryt negali?
Gali, bet geriau tu.
Jis neatvyks.
Tas tipas turi devynias gyvybes.
Kodėl iš tiesų čia atvykot?
Turėjau nuojautą.
Bet jei būčiau Hoseinui tai pasakęs, būčiau sulaukęs moralų.
Nenorėjau, kad man trukdytų.
Einu pas Peimaną.
Ar ką nors matėte?
Čia?
Ne. Nieko.
Viskas?
Priartink.
Gerai, ištrink kamerų įrašus.
Kurių galų knisatės po mano krepšį?
Ta raketė - mano tėvo.
Tai - asmeniniai daiktai.
Siūlau jums būt atsargiam.
Žinoma. Jūs teisus.
Mes tikriname klubą.
Tik norėjau įsitikinti, kad viskas tvarkoje.
Kur tėvas?
Pasikeitė planai.
Kaip pasikeitė?
Generolas čia šiandien neatvažiuos.
Negalėjot to pasakyt man neišėjus iš namų?
Parazitas.
Atsiliepk.
NAHID
Nagi!
Tavo žiniai, Mohamadis neatvažiavo.
Velnias.
Ką darom?
Jums abiem planas nesikeičia.
Jūs dingstat.
PEIMANAS KAIP BROLIS?
PRASTAI
BET NENORI VAŽIUOT Į LIGONINĘ
GAL TU GALI MAN PADĖTI?
GALIU. TUOJ ATVAŽIUOSIU.
- Sakiau, kad ji - dainininkė? - Ne, ne.
Ji namie daug dainuodavo.
Nepaliaujamai.
Pačias liūdniausias dainas.
Ypač po to, kai susibardavo su tėvu.
O Dieve.
Nesuprantu, kodėl iranietėms taip patinka liūdnos dainos.
- Mums tiesiog jos patinka. - Žinau.
Mes su mama nedainuodavom.
Puiku. Pačiu laiku.
- Sveikas, brangusis. - Labas.
Ar tu valgei?
Dar ne. Ačiū.
Maržan, galima jus porai žodžių?
Akis į akį.
Farazai, eikš, sėskis.
Ar nematai, kad ketinome valgyti?
Viską, ką nori pasakyt Maržan, gali sakyti prie manęs.
Prašau sėsti, Maržan.
Nesidrovėkit. Kalbėkite apie mane.
Aš tik esu laiminga, jog jūs puikiai jaučiatės ir atrodote.
- Jūsų dėka. - Ne, ne tik.
Jūs turite labai mylintį ir rūpestingą vyrą.
Vyras - didžioji sėkmė mano gyvenime.
Maniškis irgi toks buvo.
Neabejoju, kad buvo nepakeliama išgyvent jo netektį.
Pradžioje netikėjau, kad jo nebėra.
To tiesiog negalėjo nutikti.
Sielvarto bangos būdavo tokios sunkios,
jog mane imdavo pykinti.
Paskui, po truputį...
Skausmas nepraeina.
Jis tik persikelia į kitą vietą.
Laikui bėgant išmoksti su juo gyventi.
Kaip su chroniška liga.
Maržan.
Galima jus minutėlei?
Dabar. Į kabinetą.
Žinoma.
Rimtai?
Jūs - pabaisos.
- Aš suprantu, kodėl taip jaučiatės. - Neturit ribų.
- Ar jums nėra jokių ribų? - O jūsų „Sepah“?
Kur jūsų ribos?
Nušaukit mane, jei nuo to pasijusit geriau.
Bet aš - tik mažas pirštelis rankoje,
kurią valdo išskirtinės smegenys.
Ir tos smegenys žino apie jus.
Ką jūs žinot? Nieko.
Nes nieko nėra.
Aš visą gyvenimą tarnavau savo šaliai.
Aš - švarus.
Jūs ką tik leidot išeiti Mosado agentei.
Nekalbu jau apie tai, ką kalbėjote apie Mohamadį
šiuose namuose.
Nė tūkstantis tarnybos metų neišgelbėtų jūsų nuo kartuvių.
- O kaip Nahid? - Nevelkite į tai Nahid.
Koks gyvenimas jos laukia po to, kai jus pakars?
Išdaviko našlė.
Džiaugiuosi, kad supratome vienas kitą.
Mohamadis su savo šutve griauna šią šalį.
Jūs ir aš tai puikiai žinome.
Dirbdami išvien daugiau pasiektume.
Verčiau mirsiu.
Apgailestauju. Man metas.
Labai ačiū už pietus.
Man labai gaila...
Ne. Jis tik nerimauja...
Ali.
Peimanas čia buvo su mergina.
Aišku.
- Jūs kažką matėte? - Ne.
Mačiau tik Peimaną. Jokios merginos ten nebuvo.
Klubo apsauga sako, kad mergina buvo.
Kalbėjo angliškai.
Liekna. Didelėmis akimis.
Girdite mane?
Taip.
Paklausei Peimano, kas ji tokia?
Kaip tik ten važiuoju.
Gavai Hoseino leidimą?
Dar ne.
Gerai. Atvažiuoju. Palauk manęs.
- Maržan? - Ką tik išėjau iš Kamalių.
Spėju, užlaikiau jį kokioms porai valandų, bet nesu tikra.
Aš nežinau. Važiuoju į savo kabinetą naikint dokumentų.
- Turime nedelsiant evakuotis. - Maržan, palauk.
Kai kas nutiko.
Farazas Kamalis čiupinėjo apnuodytą teniso raketę.
Galėjai anksčiau tai pasakyt.
Mes to neplanavome, bet po to, ką jis ten matė,
Kamalio nunuodijimas mums bus naudingas.
Ką tu darai? Farazai?
Liaukis!
Kas čia? Tu visas degi. Tu karščiuoji.
- Tai tik virusas. - Koks virusas?
Tu verti čia viską aukštyn kojom. Tai irgi dėl viruso?
- Ką čia šneki? - Turiu eiti, Nahid.
Niekur tu neisi!
Aš turiu eiti, pasakiau!
Tu eisi tiesiai į lovą.
Tegu jį kas prižiūri, kol jūs evakuositės.
Kad jis, vedinas patriotinės fantazijos, nesumanytų šlovingai tavęs nudėti.
Pamiršau savo odinę rankinę. Ji - miegamajame.
Gal galėtum atnešti?
Aš liksiu su Miladu.
Peimanas čia atvažiuoja. Jis man parašė.
Tai - šansas, todėl juo pasinaudosiu.
Paprašiau jo nuvežti mus į ligoninę.
Tai - gerai. Tave apžiūrės gydytojas.
Tamar, mus išaiškino. Ten negalime daugiau rodytis.
Jei išvyksim šiandien, išvyksim tuščiomis.
Mes stengėmės.
Tu tik pažvelk į mus.
Pažvelk į mane.
Aš žiūriu į tave.
Stengtis nepakanka.
Važiuojam. Štai tavo rankinė.
Nagi.
Lipk į mašiną, ko lauki?
- Manei, apgavau tave? - Jam labai skauda.
Bijau, jog jam - vidinis kraujavimas.
Sveikas, žmogau.
Eikš, nuvešiu tave į gerą ligoninę.
Pasitikėk manim. Nuvešiu tave į privačią kliniką.
Nesijaudink. Jie nieko neklausinės.
Jie tavim pasirūpins, pažadu. Eikš.
Panele!
Velnias.
Panele, aš į jus kreipiuosi!
Jūs iškvietėte taksi, šiaip jau.
Atleiskit. Planai pasikeitė.
Aš vykdau įmonės nurodymus.
Jei persigalvojote, praneškite mano įmonei.
Paskambinsiu jiems vėliau ir susitarsiu dėl apmokėjimo.
Nesijaudinkit. Štai. Eime.
Viskas gerai.
Imkite.
Turėtų pakakti, tiesa?
TĖTIS
- Labas, tėti. - Sveikas, sūnau.
- Atleisk, kad negalėjau atvažiuot. - Nieko.
Aš dabar važiuoju mašina su draugais.
Gerai. Pasimatysim ryt?
- Taip. - Puiku.
Gali padaryt man paslaugą,
užsuk ryte paimti Betės.
Noriu, kad ją saugiai pristatytum į vilą.
Puiku! Gerai. Ji tikriausiai manęs pasiilgo.
Puiku. Tada iki rytdienos.
Iki.
- Sveiki. - Kaip jūs, Nahid?
Aš - gerai, bet Farazas susirgo.
Jam reikia pailsėti. Pas jį negalima.
Suprantu, bet man labai reikia.
Delsti negalima.
Užtruksiu tik penkias minutes.
Kaip jūs, bose?
Kaip jūs?
Ačiū, Ali.
Nahid manęs neišleido.
Eikš, sėsk.
Kalbėjai su Hoseinu?
Taip.
Jis neleido man kalbėti su Peimanu.
Sakiau tau.
Farazai.
O kaip su Vahidu Nemačiu?
Vahidu Nemačiu?
Jis čia niekuo dėtas.
Nežinau.
Miladas Kahanis buvo jo sporto klube.
Jis - Peimano draugas.
Turi kažką žinoti.
Net jei ir žino,
į Peimano bėdas jis nesikiš.
Aš noriu patyrinėti.
Ketinot apklaust Vahidą, nes Peimanas kalbėjo su kažkokia mergina?
O ką jūs manot?
Nemanau, kad ten buvo šiaip mergina.
Manau, kad ten buvo Tamar Rabinjan.
Pernelyg greit darai išvadas.
Mokiausi iš geriausiųjų.
Taip.
Jei nori mokytis iš manęs,
mokykis gerų dalykų.
O ne tų, dėl kurių paskui gaunu į kailį.
Supranti?
Skirtumo nematau.
Labai džiaugiuosi, kad brolis sutiko čia atvažiuoti.
Labai tau ačiū, Peimanai.
Gal galiu pavaišinti tave vakariene ar kuo?
Gal ryt vakare?
Rytoj. Mielai...
Bet?
Ryt mama rengia man vakarėlį mano grįžimo iš Amerikos proga.
Nori kompensuoti už tris gimtadienius,
kai negavo progos mirtinai manęs primaitinti.
Gerai.
Bet gal tu gali ateiti?
Kvieti mane susipažinti su tavo šeima?
Nežinau.
Kai taip klausi, imu nerimauti.
Mielai ateičiau.
Man susiuvo žaizdą, lūžių nėra. Ačiū Dievui.
Ačiū tau, išgelbėjai man gyvybę.
Man smagu padėti. Eime, parvešiu jus namo.
Ne, ačiū. Tu mums ir taip daug padėjai.
Nekvailiok.
Viskas gerai. Aš iškviečiau taksi. Tu išties daug padėjai.
Kaip nori.
Einu, pakalbėsiu su gydytoju.
Tai iki rytdienos?
Iki.
Bliamba.
Negaliu patikėti, kad jis tau iš tiesų patinka.
Jis su tavim elgiasi taip, lyg kilimą pirktų.
Toks mano darbas. Juk žinai, kad tai - netikra.
Gal čia nieko nėra tikra?
Gal ir manimi naudojiesi taip, kaip ir Peimanu.
- Aš darau tai, ką privalau! - Ir tau puikiai pavyksta!
Kai tave suėmė, dariau tą patį.
Apie ką čia kalbi?
Kreipdamasi į Vahidą, rizikavau visos misijos sėkme.
Jei būtų reikėję permiegoti su juo, kad ištraukčiau tave,
būčiau permiegojusi.
Ar po to turėčiau nusiraminti?
- Ką, po galais, sau manei? - Pasitaikė galimybė.
Gavai įsakymą - evakuotis su Amiru!
Taip, bet jis dar gyvas.
Nesvarbu. Tai buvo įsakymas.
Viskas baigta. Šiandien išvykstat iš Teherano.
Ne.
Nesupratau?
Peimanas mane pakvietė į rytdienos vakarėlį su savo šeima.
Ir?
Ar to nepakanka?
Tai - dar viena galimybė nužudyti Mohamadį.
Kodėl, manai, Farazas tavęs nesulaikė ar nenušovė?
Aš atskleidžiau savo tapatybę jam, kad išgelbėčiau tave.
Aš daugiau niekada negalėsiu grįžti į Iraną.
Todėl nepaversk viso to beprasmiu.
Tu iš ten gyva neištrūksi.
Toks mano pasirinkimas.
Apsauga bus maksimali.
Dešimtys „Sepah“ agentų.
Kuris nors gali tave pažinti.
Žinau, kuo rizikuoju.
Tai - puiki proga. Mums pavyks.
Neturėdami pakankamai laiko pasiruošimui,
rizikuojam visu mūsų tinklu. Tai bus didžiulis praradimas.
Jei nepavyks.
O jei pavyks, istorija bus kita.
Net jei ji ten įeis,
„Sepah“ neprileis jos iki jo.
Ją tikrins, turės apklausti.
Tokių dalykų per vieną vakarą neįvykdysi.
Tai sugalvokim ką nors.
Antraip ką mes čia veikiam?
Farazai, tau kažkas negerai.
Nieko tokio. Praeis.
Peršalau.
Tai - ne peršalimas, Farazai. Prašau, pasakyk man tiesą.
Mano Nahid,
jei galėčiau nugyventi gyvenimą iš naujo...
neičiau tarnaut į gvardiją.
Likčiau dirbt kartu su tėvu batų parduotuvėj.
Ir gyvenčiau normalų gyvenimą.
Su tavim.
Aš tenorėjau būti su tavim.
Atleisk man už viską, Nahid.
Už viską.
Ko man nesakai?
Farazai, po visko, ką išgyvenome,
privalai man pasakyt tiesą.
Prašau, pasakyk, kas nutiko.
Tiesa gali skaudinti.
Nieko nėra skaudžiau už nežinojimą.
Aš žinau, kad jie mane nunuodijo.
Jie? Kas jie?
Mosadas. Jie - čia.
Maržan?
Ji - Mosado agentė.
Mano Nahid, esi stipri moteris.
Žinau, kad be manęs tu susitvarkysi.
Net geriau,
nei su manim.
Farazai? Farazai.
Farazai...
Farazai?
Farazai.
Farazai, ką man daryti?
Tu - dviveide kekše. Žudike. Nešdinkis iš čia!
Aš galiu jį išgelbėt.
Jis gali atsigauti, jei per valandą jam bus suleista priešnuodžių.
Tai leisk. Jis - lovoje.
Džiaugiuosi matydama, kad mąstai aiškiai.
- Dėka tavęs. - Galbūt.
Bet aš nenorėjau, kad tai nutiktų.
Pakaks meluoti! Ko tau reikia?
Farazas man naudingesnis gyvas nei miręs.
Pagaliau kalbi tiesą.
Privalai suprasti, jei suleisiu jam priešnuodį,
vien tylos iš jo pusės nepakaks.
- Ką? - Jam teks bendradarbiauti.
Aš negaliu.
Už jį priimti tokį sprendimą.
Tu sprendi ne už jį, o už save.
Jei sutiksiu,
tai tik tam, kad mes su juo kartu sulauktume tos dienos, kai tave pakars.
Patikėk manim, ta diena ateis.
Tai ką darom? Taip ar ne?
Sveikas sugrįžęs.
Aš gyvas?
Ačiū Dievui, taip.
Bet kaip?
Maržan.
Pakvietei ją?
Svarbu tai, jog tu - gyvas.
Ei.
Ar jis minėjo Betę?
Taip, jis turi ją rytoj paimti ir nuvežti į vakarėlį.
Susipažink su Bete.
Tai - viena lenktyninių mašinų, kuriomis jie ryt lenktyniaus.
Tokiose drifto automobiliuose įrengta pažangi kompiuterinė sistema.
Į ją galima įsilaužti.
Tau tereikia tinkamos įrangos.
Mohamadis sėda į mašiną, kurią valdai tu.
Tinkamu metu...
bum.
Avarija.
Tereikia įdiegti įrenginį automobilyje.
Peimanas greičiausiai ryte pastatys ją į savo garažą.
Pažiūrėsiu, kas ten.
- Sveikas, Ali. - Sveiki.
Užeik.
Sveikas, Ali.
Nahid, brangioji, palik mus vienus.
Ar seniai jūs jiems dirbate?
Aš jiems nedirbu.
Vahidas Nematis parodė jums šią nuotrauką.
Jūs šįryt matėte klube Tamar Rabinjan.
Jūs man melavote.
- Ali... - Jei tai būtų kitas,
į jūsų duris belstųsi 50 agentų.
Tačiau kadangi tai - tarp mūsų, bus taip.
Jūs nueisite į štabą ir prisipažinsite,
ir taip išlaikysite tai, kas liko iš jūsų orumo.
Tada mes susėsime apklausų kambary,
įjungsime visas kameras, ir jūs galėsite pasakyt, ką norite.
Ar aišku?
Taip, aišku.
Ginklą. Ant stalo.
Ir jokių nesąmonių.
Ir nė negalvokit manęs prašyti pagalbos.
Tai tik pablogins padėtį.
Žinau.
Eime. Apsirenkite.
Ką jūs darote? Ar nematai, koks jis silpnas?
Nahid, mes su Ali turim išeiti.
Viskas gerai. Nesijaudink.
Gerai?
Ali.
Sustok sekundei.
Pirma nuvažiuosim į štabą.
Maldauju tavęs. Sustok.
Sustok!
Šiandien turėjau numirti.
Ką?
Mosadas.
Jie mane nuodijo.
Kodėl nieko man nesakėte, kai galėjau jums padėti?
Maniau, susitvarkysiu pats.
Bet klydau.
Uždarykit dureles. Kalbėsim apklausų kambary.
Prie mirties slenksčio...
mačiau viską, kas bus.
Tardymą, mušimą,
- kartuves... - Bet jūs - gyvas.
Taip.
Ali, liepei neprašyti tavęs pagalbos,
bet neturiu kitos išeities.
Jei mūsų santykiai tau ką nors reiškia,
prašau tavęs,
padėk man mirti.
Ką jūs čia kalbate?
Pasigailėk manęs.
Nušauk tučtuojau.
Jūs proto netekote!
Jei negali, duok man ginklą.
Nusišausiu pats.
Neduosiu jums ginklo.
- Duok man ginklą! - Liaukitės!
- Duokš ginklą! - Liaukitės!
Atiduok ginklą!
Išvertė Egidija Namavičė