VISI ŠAJĀ SERIĀLĀ REDZAMIE TĒLI UN NOTIKUMI IR IZDOMĀTI.
JEBKĀDA LĪDZĪBA AR PATIESIEM NOTIKUMIEM VAI PERSONĀM - DZĪVĀM VAI MIRUŠĀM -
IR TIKAI SAKRITĪBA.
-Ei! -Paldies.
Jā.
Tequila sunrise. Diemžēl bez alkohola.
-Gluži nevainīgs? -Es?
To es tev neteikšu.
Farāz, jūs gādāsiet, lai Tamāra droši izkļūst no kluba,
un tad ļausiet visam iet savu gaitu.
Jūlija, Mohammadi brauc.
Paziņo Tamārai!
Ja izdarīsiet ko pārsteidzīgu, būsim spiesti atbildēt tāpat.
Cik burvīgi!
Atvaino!
-Hallo! -Mohammadi būs agrāk. Ej prom!
Gaidu tevi ārā.
Protams.
Tūlīt došos.
Velns! Man jābrauc.
Brālim nav labi.
-Tevi aizvest? -Nē, nevajag. Paldies.
Man tiešām jāskrien.
Tu esi labs klausītājs.
Pirms tam es jutos gluži viena.
Un tagad?
Daudz labāk. Uzrakstīsi man?
Ej!
Viņš mani redzēja.
Farāzs. Viņš mani redzēja. Viņš ir te. Viņš neko nedarīja.
Mēs to risinām. Neuztraucies! Viss ir kārtībā.
Nu…
izlēmi atsākt strādāt?
Gribēju šo to pārbaudīt.
Kā tu zināji, ka rīkosim pēkšņu inspekciju?
Alī pateica?
Jā.
Viņš man pateica.
Klau, ja nu reiz esi te,
aizej pasaki ģenerāļa puikam, ka tēvs netiks.
Neviena cita nav, kas to var izdarīt?
Ir, bet es gribu, lai to izdari tu.
Viņš nebūs.
Tam cilvēkam ir deviņas dzīvības.
Kā patiesībā zinājāt, ka jāatbrauc?
Bija nojauta.
Bet, ja Hoseinam pateiktu to, būtu jānoklausās vēl viena lekcija.
Nav nekādas vēlēšanās.
Iešu labāk parunāt ar Peimanu.
Vai jūs ko redzējāt?
Šeit?
Nē. Neko.
Skaidrs?
Pievelc viņu tuvāk!
Tā, izdzēs visus viņu ierakstus!
Ko, pie velna, jūs darāt ar manu somu?
Tā, kas jums rokā, ir mana tēva rakete.
Tie ir personiski piederumi.
Iesaku būt uzmanīgam.
Protams. Tev taisnība.
Mēs veicam šī kluba drošības pārbaudi.
Gribēju tikai pārliecināties, ka viss ir kārtībā.
Kur ir mans tēvs?
Plāni ir mainījušies.
Kādā ziņā?
Ģenerālis šodien netiks.
Vai nevarējāt man to pateikt, pirms izbraucu no mājām?
Parazīts!
Pacel!
NAHIDA
Nu taču!
Tavai zināšanai - Mohammadi neatbrauca.
Bļāviens!
Ko darīsim?
Attiecībā uz jums abiem plāni nemainās.
Jūs brauksiet prom.
PEIMANS: KĀ BRĀLIM?
BRĀLIM SLIKTI.
ATSAKĀS BRAUKT UZ SLIMNĪCU.
VARBŪT VARI PALĪDZĒT?
VARU. BŪŠU KLĀT.
-Teicu, ka viņa bija dziedātāja? -Nē.
Viņa dziedāja arī mājās.
Nevarējām apturēt.
Turklāt pašas skumjākās dziesmas.
Īpaši, kad strīdējās ar manu tēti.
Ak dievs!
Kas irāņu sievietēm ir ar tām skumjajām dziesmām?
-Mums tās vienkārši patīk. -Es zinu.
Mēs ar māti vispār nepratām dziedāt.
Lieliski. Esi tieši laikā.
-Sveika, dārgā! -Sveiks!
Vai esi paēdis?
Vēl ne. Paldies.
Mārdžana, vai varu ar jums mirkli aprunāties?
Privāti.
Farāz, nāc apsēdies!
Vai neredzi? Mēs gatavojāmies ēst.
Jebko, ko Mārdžanai gribi teikt, vari teikt manā klātbūtnē.
Lūdzu, Mārdžana, sēdieties!
Nekautrējieties! Ja gribat runāt par mani, runājiet!
Varu pateikt tikai, ka esmu ļoti priecīga, redzot, ka izskatāties un jūtaties labi.
-Pateicoties jums. -Nē, ne tikai.
Lielā mērā jums jāpateicas arī šī vīrieša mīlestībai un atbalstam.
Vīrs ir manas dzīves lielā veiksme.
Man bija tāpat.
Viņu zaudēt noteikti bija nepanesami smagi.
Sākumā es neticēju, ka viņa vairs nav.
Tas vienkārši nebija saprotams.
Reizēm skumjas bija tik milzīgas,
ka man kļuva nelabi.
Un tad mazpamazām…
Sāpes, protams, nekur nepazūd.
Tās tikai kļūst citādas.
Un, laikam ejot, cilvēks iemācās ar tām sadzīvot.
Kā ar hronisku slimību.
Mārdžana!
Vai drīkstu ar jums aprunāties?
Tūlīt. Kabinetā.
Protams.
Tiešām?
Jūs esat nezvēri.
-Es saprotu, kāpēc tā jūtaties. -Jums nav nekādu robežu.
-Vai jūs neapstājaties ne pie kā? -Un Sepah?
Pie kā apstājaties jūs?
Nošaujiet mani, ja tas ļaus sajusties labāk.
Bet es esmu tikai mazais pirkstiņš plaukstā, kas turas pie rokas,
kuru pārvalda izcilas smadzenes.
Un tās smadzenes par jums zina.
Ko jūs zināt? Jūs nezināt neko.
Nekā nav.
Esmu kalpojis šai valstij visu mūžu.
Esmu tīrs.
Jūs nupat ļāvāt aizbēgt Mossad aģentei.
Nerunājot par ierakstiem, kuros ir viss, ko esat teicis par Mohammadi
šajās sienās.
No karātavām jūs nepaglābtu pat tūkstoš kalpošanas gadi.
-Un kā ar Nahidu? -Nahidu tur neiejauciet!
Kāda dzīve viņai te būs, kad jūs būsiet pakārts?
Nodevēja atraitnei.
Man prieks, ka mēs saprotamies.
Mohammadi ar savējiem iznīcina mūsu valsti.
Jūs to zināt tikpat labi kā es.
Tikpat labi mēs varētu strādāt kopā.
Es labāk mirtu.
Atvainojiet! Man jāatgriežas birojā.
Šī bija burvīga maltīte.
Atvainojiet par…
Nē, nē. Viņš tikai ir noraizējies…
Alī!
Peimans te bija ar meiteni.
Skaidrs.
-Vai jūs kaut ko redzējāt? -Nē.
Tikai Peimanu. Nekādas meitenes nebija.
Kluba apsargs teica, ka meitene te ir bijusi.
Runājusi angliski.
Tieva. Lielas acis.
Jūs mani dzirdat?
Jā.
Vai pajautāji Peimanam, kas tā bija?
Tūlīt to izdarīšu.
Vai Hoseina atļauju dabūji?
Vēl ne.
Labi. Tūlīt būšu klāt. Gaidi mani!
-Mārdžana? -Tikko aizbraucu no Kamali.
Domāju, ka ieguvu mums pāris stundu, bet droša neesmu.
Es nezinu. Braucu uz biroju smalcināt dokumentus.
-Mums nekavējoties jāevakuējas. -Mārdžana, uzgaidi!
Situācija ir pamainījusies.
Farāzs Kamali ārpilsētas klubā aiztika saindēto raketi.
Varējāt man to pateikt, pirms tur iegāju.
Nav tas, ko plānojām, bet pēc tā, ko viņš šodien redzēja,
Kamali saindēšanās dod mums brīdi atelpai.
Ko tu dari? Farāz!
Izbeidz!
Kas tas? Tu dedz kā ugunī. Kāpēc tev ir drudzis?
-Tas ir tikai vīruss. -Kāds vīruss?
Tu demolē istabu. Arī tas ir vīruss?
-Par ko jūs runājāt? -Man jāiet, Nahida.
Pat nedomā! Nekur tu neiesi.
Es teicu, ka man jāiet.
Tu iesi pa taisno uz gultu.
Lai kāds viņu pieskata, līdz būsiet evakuējušies,
ja nu viņam uznāk patriotiskas fantāzijas par to, ka jāmirst kā varonim.
Es aizmirsu iekšā ādas somu. Tā ir guļamistabā.
Vari, lūdzu, to atnest?
Gribu palikt te, pie Milada.
Peimans brauc šurp. Viņš man uzrakstīja.
Tā bija iespēja, tāpēc to izmantoju.
Es palūdzu, lai viņš mūs aizved uz slimnīcu.
Tas ir labi. Tiksi pie ārsta.
Tamāra, mēs esam atmaskoti. Mēs nedrīkstam nekur rādīties.
Ja šodien aizbrauksim, neko nebūsim panākuši.
Mēs centāmies.
Bļāviens, paskaties uz mums!
Paskaties uz mani!
Es skatos uz tevi.
Bet ar cenšanos vien nepietiek.
Labi, braucam! Te būs tava soma.
Aiziet!
Aiziet! Ko tu gaidi? Kāp mašīnā!
-Tev likās, ka nebūšu? -Viņam sāp.
Baidos, vai nav iekšējā asiņošana.
Sveiks, vecīt!
Nāc! Aizvedīšu tevi uz labu slimnīcu.
Tici man! Aizvedīšu uz privātu klīniku.
Neuztraucies! Viņi jautājumus neuzdos.
Viņi par tevi labi parūpēsies. Goda vārds. Nāc!
Kundze!
Nolādēts!
Kundze, es runāju ar jums.
Jūs izsaucāt taksometru, ja neesat pamanījusi.
Atvainojos. Plāni ir mainījušies.
Es daru, ko mans uzņēmums liek.
Ja pārdomājāt, runājiet ar uzņēmumu!
Es vēlāk viņiem piezvanīšu un samaksāšu.
Neuztraucieties! Tā. Panāciet šurp!
Esmu te. Panāciet! Labi.
Ņemiet šo!
Ar to vajadzētu pietikt, vai ne?
TĒTIS
-Sveiks, tēt! -Čau, mazais!
-Atvaino, ka šodien netiku. -Nekas.
Klau, esmu mašīnā ar dažiem draugiem.
Labi. Tad tiksimies rīt?
-Labi. -Lieliski.
Un vai vari izpalīdzēt?
Iebrauksi no rīta pēc Betijas?
Gribu, lai viņa līdz villai tiek droši.
Forši! Protams. Viņa pēc manis būs noilgojusies.
Labi. Tad līdz rītam! Atā!
Atā!
-Sveiki! -Kā klājas, Nahida?
Man labi, bet Farāzs ir slims.
Viņam jāatpūšas. Viņu nevar apciemot.
Es saprotu, bet man tiešām ar viņu jārunā.
Tas ir steidzami.
Tās būs tikai piecas minūtes.
Kā jums klājas, bos?
Vai viss kārtībā?
Paldies, Alī.
Nahida nelaiž mani ārā no gultas.
Nāc apsēdies!
Vai ar Hoseinu runāji?
Jā.
Runāt ar Peimanu viņš neļāva.
Es jau teicu.
Farāz!
Kas ir ar Vahidu Nematī?
Vahidu Nematī?
Viņam ar to nav nekāda sakara.
Nezinu. Milads Kahani bija viņa sporta centrā.
Viņš ir draugos ar Peimanu.
Viņš noteikti kaut ko zina.
Pat ja zina…
viņš negribēs saiet ragos ar Peimanu.
Es gribu to papētīt.
Tu gribi nopratināt Vahidu tāpēc, ka Peimans satikās ar kaut kādu meiteni?
Kas tev nāk prātā?
Es nedomāju, ka tā bija kaut kāda meitene.
Domāju, ka tā bija Tamāra Rabinjana.
Kāpēc izdari šādu nepamatotu secinājumu?
Es mācījos no labākā.
Skaidrs.
Ja gribi mācīties no manis,
mācies vērtīgo.
Ne to, kas iedzen mani nepatikšanās.
Saproti?
Man šķiet, ka tas ir viens un tas pats.
Es tā priecājos, ka brālis piekrita te atbraukt.
Paldies, Peiman. Tiešām.
Varbūt varu tev pagatavot vakariņas vai ko tādu?
Varbūt rītvakar?
Rīt. Es gribētu…
Bet?
Mamma rīkos viesības par godu tam, ka atgriezos no Amerikas.
Un lai atlīdzinātu par trim jubilejām,
kad viņa nevarēja mani pieēdināt līdz nāvei.
Skaidrs.
Bet varbūt vari atbraukt?
Tu gribi, lai iepazīstos ar tavu ģimeni?
Nu es nezinu. Kad tā pasaki, tas izklausās stresaini.
Es labprāt aizbrauktu.
Dabūju dažas šuves, bet nekas nav lauzts. Paldies dievam.
Paldies, vecīt. Tu tiešām mani izglābi.
Priecājos izpalīdzēt. Nu taču! Aizvedīšu jūs mājās.
Nē, paldies. Tu mūsu labā esi izdarījis pietiekami.
Nerunā niekus!
Viss kārtībā. Es jau izsaucu taksometru. Tiešām - esi izdarījis pietiekami.
Labi. Kā teiksi.
Iešu pateikties ārstam.
Tad rīt?
Rīt.
Velns!
Neticami, ka tu uz to pavelcies.
Viņš izturas pret tevi tā, it kā pirktu tepiķi.
Tas pieder pie mana darba. Tu zini, ka tas nav pa īstam.
Jā, varbūt nekas nav pa īstam.
Varbūt mani tu izmanto tāpat kā Peimanu.
-Es daru to, kas jādara. -Tu tiešām esi pārliecinoša!
-Tieši tāpat kā tad, kad biji arestēts. -Par ko, ellē, tu runā?
Sazinoties ar Vahidu, es apdraudēju visu uzdevumu.
Ja man būtu ar viņu jāpārguļ, lai dabūtu tevi ārā, tad tā arī izdarītu.
Vai man tagad būtu jājūtas labi?
-Ko, pie velna, tu domāji? -Mums bija izdevība.
Tev bija dota skaidra pavēle - evakuēties ar Amiru.
Jā, bet viņš joprojām ir dzīvs.
Tas nav būtiski. Tev bija dota pavēle.
Viss ir beidzies. Šodien jums no Teherānas jāaizbrauc.
Nē, mēs nebrauksim.
Ko, lūdzu?
Peimans mani uzaicināja rīt ciemos pie savas ģimenes.
Un?
Jums vajag skaidrāk?
Tā ir vēl viena iespēja nogalināt Mohammadi.
Kāpēc, tavuprāt, Farāzs tevi nearestēja vai nenogalināja?
Man vajadzēja izgaismoties, lai tevi izglābtu.
Pēc šodienas es nekad vairs nevarēšu atgriezties Irānā.
Tad gādāsim, lai tas nebūtu veltīgi.
Dzīva tu no turienes neizkļūsi.
Tā ir mana izvēle.
Tur būs maksimāla drošība.
Dučiem Sepah aģentu.
Jebkurš no viņiem var tevi atpazīt.
Es zinu, kāds ir risks.
Tā ir milzīga iespēja. Mēs to varam.
Tā kā nav laika sagatavoties, šis plāns var izgāzties
un izgaismot visu mūsu tīklu. Tas mūs atsviestu atpakaļ par vairākiem gadiem.
Ja izgāzīsies.
Bet, ja izdosies, tas būs gluži cits stāsts.
Pat ja mums izdosies dabūt viņu iekšā,
Sepah Tamāru nelaidīs viņam ne tuvumā.
Tiktu pārbaudīta viņas pagātne, veikta nopratināšana.
Tam nevar sagatavoties vienas nakts laikā.
Tad kaut ko izdomāsim!
Citādi - ko mēs te darām?
Farāz, kas tev kaiš?
Ir labi. Nekas nekaiš.
Tikai saaukstēšanās.
Tā nav saaukstēšanās, Farāz. Lūdzu, izstāsti man patiesību!
Mana Nahida,
ja es varētu dzīvot dzīvi no jauna…
es nestātos gvardē.
Es paliktu kurpju veikalā pie sava tēva.
Un dzīvotu normālu dzīvi.
Ar tevi.
Vienīgais, ko jebkad esmu gribējusi, - būt kopā ar tevi.
Piedod par visu, Nahida!
Par visu.
Ko tu no manis slēp?
Farāz, pēc visa, ko esam pārcietuši,
esmu pelnījusi ko vairāk.
Lūdzu, pasaki man patiesību!
Patiesība varētu sāpināt.
Nekas nesāpina vairāk kā nezināšana.
Zinu, ka viņi mani ir saindējuši.
Viņi? Kas ir "viņi"?
Mossad. Viņi ir te.
Mārdžana?
Viņa ir Mossad aģente.
Mana Nahida, tu esi stipra sieviete.
Zinu, ka bez manis tev klāsies labi.
Pat labāk, nekā…
bija kopā ar mani.
Farāz? Farāz!
Farāz…
Farāz? Farāz…
Farāz!
Farāz, ko lai es daru?
Jūs, divkosīgā padauza! Slepkava! Vācieties pie velna!
Varu viņu izglābt.
Viņš var izdzīvot, ja stundas laikā saņems pretindi.
Tad, lūdzu, tā izdariet! Viņš ir te, gultā.
Man prieks, ka redzu - jūs domājat skaidri.
-Pateicoties jums. -Varbūt.
Bet mans nolūks nebija šāds.
Pietiek melu! Ko jūs gribat?
Farāzs man ir noderīgāks dzīvs nekā miris.
Beidzot kaut kas patiess.
Bet jums jāsaprot: ja veikšu viņam šo injekciju,
mēs no viņa gaidīsim ko vairāk par klusēšanu.
-Ko? -Aktīvu sadarbību.
To es nevaru.
Izlemt ko tādu viņa vietā.
Jūs neizlemjat viņa vietā. Jūs izlemjat savā vietā.
Ja es to izdarīšu,
tad tikai tādēļ, lai roku rokā ar vīru sagaidītu dienu, kad jūs pakārs.
Un ticiet man - tā diena pienāks.
Nu… Kas tas būs? Jā vai nē?
Laipni lūgts atpakaļ!
Esmu dzīvs?
Slava Dievam - esi.
Bet kā?
Mārdžana.
Lūdzi, lai viņa atgriežas?
Galvenais, ka tagad ar tevi viss ir kārtībā.
Ei!
Vai pa ceļam viņš pieminēja Betiju?
Jā, rīt viņai jāaizbrauc pakaļ un jāaizved uz viesībām.
Iepazīsties - Betija.
Tā ir viena no sacīkšu mašīnām, ar kurām viņi rīt brauks.
Šādās drifta mašīnās ir vismodernākā datorsistēma.
Elektroniskais vadības bloks, ko var uzlauzt.
Vajag tikai pareizo aprīkojumu.
Ar mašīnu brauks Mohammadi, bet kontrole būs tev.
Īstajā brīdī…
bum!
Avārija.
Tikai jāieliek mašīnā ierīce.
Peimans droši vien to novietos garāžā no rīta.
Apskatīšos, kas tur ir.
-Sveiki, Alī! -Sveiki!
Ienāciet!
Sveiks, Alī!
Nahida, dārgā, vai tu varētu atstāt mūs vienus?
Cik sen jūs viņu labā strādājat?
Es viņu labā nestrādāju.
Vahids Nematī jums parādīja šo fotogrāfiju.
Šorīt klubā jūs redzējāt Tamāru Rabinjanu.
Jūs man melojāt.
-Alī… -Ja tas būtu jebkurš cits,
ārā pie durvīm jau stāvētu 50 aģenti.
Bet, tā kā esam tikai mēs abi, notiks, lūk, kas.
Jūs tūlīt brauksiet uz galveno mītni, atzīsieties
un saglābsiet to, kas atlicis no jūsu cieņas.
Tad mēs iesim uz nopratināšanas telpu,
ieslēgsim kameras un varēsiet pateikt, kas jums ir sakāms.
Vai skaidrs?
Jā. Skaidrs.
Jūsu ieroci! Uz galda.
Nekādu spēlīšu, nekādu izgājienu!
Un pat nedomājiet lūgt, lai jums palīdzu.
Tas visu padarīs tikai sliktāku.
Zinu.
Iesim! Paņemiet mēteli!
Ko jūs darāt? Vai neredzat, cik viņš vārgs?
Nahida, mums ar Alī ir jāiziet.
Viss ir labi. Neuztraucies!
Labi?
Alī!
Piestāj uz brīdi malā!
Nē, kamēr nebūsim galā.
Es tevi lūdzu. Piestāj!
Piestāj!
Man šodien bija jāmirst.
Ko?
Mossad.
Viņi mani saindēja.
Kāpēc nerunājāt ar mani, kad vēl varēju jums palīdzēt?
Domāju, ka pats tikšu galā.
Bet kļūdījos.
Aizveriet durvis! Runāsim nopratināšanas telpā.
Kad es miru…
es visu redzēju. Visu, kas notiks.
Nopratināšanu, sišanu,
-pakāršanu… -Un tomēr esat dzīvs.
Jā.
Alī, tu teici, lai palīdzību nelūdzu,
bet man nav izvēles.
Ja mūsu attiecības tev kaut ko nozīmē,
es tevi lūdzu…
palīdzi man nomirt!
Par ko jūs runājat?
Aiztaupi man tās ciešanas!
Nošauj mani tagad!
Jūs esat jucis!
Ja to nespēj, iedod manu pistoli!
Es to izdarīšu pats.
Es jums nedošu nekādu pistoli.
-Iedod pistoli! -Beidziet!
Iedod pistoli!
Tulkojusi Inguna Puķīte