ALLE SERIENS PERSONER OG BEGIVENHEDER ER FIKTIVE.
ALLE LIGHEDER MED VIRKELIGHEDEN ER TILFÆLDIGE.
Faraz?
Faraz.
Godmorgen. Har du sovet godt?
Hvad vil du have til morgenmad?
Dig.
-For fanden da. -Hvad er det?
Mohammadi har indkaldt mig til møde. Jeg må af sted.
Målet er på vej.
Fanden tage ham.
Han kommer nu.
-Hov! -Undskyld.
-Se dig dog for! -Jeg gik bare. Jeg så Dem ikke.
-Lad mig hjælpe Dem op. -Gå nu bare væk!
Det må De undskylde.
Hav en god dag.
Idiot.
Samme model som Peymans.
Identisk ned til mindste detalje bortset fra de 40 gram C-4.
-Er coveret rigtigt? -Ja, jeg tog et billede på restauranten.
Og her er det hardware, du bad om.
Peyman spiller tennis med sin far i morgen.
Hvis vi ikke får dem byttet i dag,
tvivler jeg på, at vi får flere chancer med Mohammadi.
Peyman vil snart få livvagter på.
Hvordan sikrer I, at Peyman er der, når den eksploderer?
Amir er dernede.
Får jeg nu historien om, at en omelet kræver knuste æg?
Jeg kan en om at fælde et stort træ.
-Ja, og de små træer bliver kvast. -Sommetider. Ikke altid.
Held og lykke.
Faraz Kamali havde travlt i morges.
Ja. Det er godt, vi sporer hans bil.
Du løb en stor risiko. Vær forsigtig.
Jeg bad om frie hænder, og du sagde ja.
Faraz' værdi som muligt aktiv
opvejer enhver fare, han måtte udgøre mod Tamar og dagens operation.
Den operation er førsteprioritet og må ikke gå galt.
-Er det forstået? -Ja.
Det håber jeg.
Venter du her?
Held og lykke.
Tak.
-Så du Hamilton i Østrig? -Vandt han?
Nej, det gjorde Verstappen.
Han giver ham bare et lille forspring.
30 point i et Grand Prix? Noget af et forspring.
Han vinder igen i år. Tro mig.
Nu hvor vi sidder her, så sig mig lige,
hvad med stillingen hos Khatam al-Anbiya? De er ivrige efter at ansætte dig.
Det har vi jo talt om.
-Jeg har mine egne planer. -Hvilke planer?
Efter min udnævnelse kan du ikke lave forretninger med Vesten mere.
Hvorfor ikke det?
Det ved du godt. Du vil bare ikke acceptere det. Det kapitel er slut.
Nu er du her.
For at udnytte dit potentiale må du gå ind i garden.
-Sådan er systemet. -Jeg har det svært med systemet.
-Begynder du nu igen? -Nej.
Udnytte mit potentiale? Hvad kan jeg gøre? Og det er ikke kun mig.
Hvad kan nogen i min generation gøre i denne korrupte og topstyrede økonomi?
Så er det godt!
Jeg sendte dig ikke til USA for at blive hjernevasket,
så jeg skal høre på dit kapitalistiske ævl.
Du har et ansvar over for familien.
Samfundet ser anderledes på dig nu, om du vil eller ej.
Så det betyder noget, hvad du gør.
Kom bare.
Godmorgen, general. Peyman.
Undskyld, jeg kommer så tidligt. Skal jeg vente udenfor?
Nej, det er fint.
-Peyman, kan du huske Faraz? -Selvfølgelig. Hvordan har din kone det?
Hun har det godt, tak.
Godt at se dig hjemme igen. Du er vist blevet en stor mand.
Gå. Gå du bare.
-Tennis i morgen? -Ja.
Min dreng. Tænk over det, vi talte om.
Ja.
Hans generation er håbløs.
De tror, alting drejer sig om dem. Var vi også sådan?
Ja. Vi fik udleveret våben og blev sendt i krig.
Den bedste skole, jeg har haft.
Nå, hvad vil du?
Vi har et anliggende med en af de yngre fra Nemati-familien.
Vi har mistanke om, at han samarbejder med israelerne.
Jeg vil nødig lægge mig ud med Nemati-familien lige nu.
Jeg kan ikke skabe uro. Det er en strid mellem fraktionerne.
Der er ting i gang.
Store ting. Historiske.
-Du må gerne gå. -Tak.
Min ven, velkommen.
Kom og sæt Dem ned. Er De sulten?
-Hvad så? -Vi fik grønt lys.
-Fedt. -Men vi skal gå stille med dørene.
Hvordan?
Ved du ikke, hvad det betyder? Vi skal være diskrete. Ingen anholdelser.
-Hvordan skal vi så arbejde? -Ali.
Husk på, at Mohammadi har mange jern i ilden. Vi kan ikke stole på ham.
-Så vi må ikke officielt efterforske? -Den nordkoreanske ambassadør kom.
SÅ VI MÅ IKKE EFTERFORSKE?
Der er åbenbart gang i nogle ting.
DER ER ÅBENBART GANG I NOGLE TING.
Leyla! Du kom.
-Hej. -Hvordan går det?
Du ser dejlig ud.
-Kom her. Hvad siger du så? -Det ser fantastisk ud.
Ja, ikke? Hvad må jeg byde på?
-Det samme, som du drikker. -Okay, vent her.
Du ved ingenting. Du har ingen svar.
-Læg nu den telefon! -Det vil jeg ikke.
-Sådan. -Tak.
-Skål. -Skål.
Det var en kold aften. Jeg kan huske, at det regnede.
Prøv at tale i nutid. "Det regner."
Det regner.
Men inde i ambulancen er der varmt.
Hvor kører ambulancen hen?
Hen til Faraz.
Han ligger på hospitalet efter sin anden operation.
De lukker mig ind på stuen.
Han ser så ynkelig ud.
Bleg og tynd.
Jeg genkender ham knap nok.
Jeg får kvalme og går ud på badeværelset.
Det banker på døren.
Jeg lukker ikke op.
De bryder døren op og slæber mig ud. Tvinger mig til at sluge en pille.
Jeg holder din hånd.
Læg den på sofaen.
Det er din sofa.
Det er dit hus.
Der er ikke noget at være bange for.
Her er kun os to.
Træk vejret.
Når du føler dig tryg, lukker du øjnene op.
Jeg så en fed industribygning i dag. Jeg kunne bygge 200 luksuslejligheder.
Hvem køber luksuslejligheder inde i byen i den her økonomi?
-Du drømmer. -Totalt.
Bare vent og se.
Du snakker bare.
-Nej tak. Ellers tak. -Nej?
Okay.
Hvorfor ser du så trist ud?
Jeg så jer skændes før. Er du okay?
Som min mor altid sagde:
"Nogle piger fester man med, andre gifter man sig med."
Hvad med det, der er vigtigt for dig? Siger hun også, at du skal opgive det?
Er du kickboxer eller psykolog?
Hallo!
Du kunne have ramt min telefon.
Hvor synd! Havde du ikke råd til en vandtæt?
Er du allerede fuld?
Kom nu i vandet. Nej, han er bange for at drukne. Utroligt!
-Hvis du bliver ved, drukner du. -Så kom og fang mig.
-Jeg skal vise dig. -Så kom!
-Nu kommer jeg. -Det tør du ikke!
Hvad? Jeg kan ikke høre dig, når du er under vandet.
-Hvad har du gang i? -Er du bange for at sluge lidt vand?
-Nu skal du få noget at drikke. -Kom her.
Peyman! Peyman! Peyman!
Lige et øjeblik.
Hvorfor har du så travlt?
I sidste uge blev general Mohammadi udpeget...
Vi har forbindelse.
-Kan du høre mig? -Ja.
Jeg begynder nu.
Enhver anden havde siddet i forhørslokalet nu.
Men fordi han er en Nemati, er vi nødt til at køre derud.
Og undgå ballade.
Sådan er det bare. Det må vi acceptere.
Du hader det også. Jeg kender dig.
MÅLET KOMMER HEN MOD JER
-Hvad? -Vi har problemer.
Faraz og hans partner er på vej herud.
-Hvornår ankommer han? -Om en halv time. Måske mindre.
Vi er ikke begyndt at hacke.
Bare bliv ved. I hører fra mig.
Ja! Det virker.
Nahid...
Jeg har tænkt over det, du fortalte mig.
Måden, du delte det med mig.
Jeg tror, at kernen af dit traume slet ikke er selve kidnapningen,
men at du vendte hjem til Iran. Systemet kunne ikke beskytte dig.
Dit sammenbrud var en fysisk reaktion
på følelsen af at få trukket tæppet væk under fødderne.
Men nu er du i trygge omgivelser.
Din mand har fået det bedre.
Jeg er her hos dig.
Jeg synes, du skal prøve at forlade huset nu.
-Nej... -Jo mere du udsætter det,
jo sværere er det. Tro mig, jeg har gjort det mange gange.
Du skal bare gå over i parken.
-Jeg kan ikke. -Jo, du kan. Vi beder Faraz komme derover.
Hvor er den langsom! Det tager mindst en time.
Signalet i huset er svagt.
Det er for farligt. Faraz er på vej herud.
Faraz?
Ja. Du må skynde dig, Tamar.
Tænd hans bluetooth, og find et netværk.
Sådan. Jeg har sendt dig navnet.
Godt.
Læg telefonerne tæt sammen. Vi er færdige om et kvarter.
Modtaget.
-Hej. -Hej.
Vil du med i vandet igen?
Ja.
Hey, har du set min telefon?
-Nej. Er den væk? -Ring til mig.
Pis! Netværket slog lyden til igen.
Undskyld.
-Hvorfor har du taget den? -Jeg troede, det var min.
Se.
Må jeg se?
Shit, jeg må ændre skærmbilledet.
Må jeg se den?
Vi har præcis samme cover!
-Kender du "If only we were"? -Jeg elsker den.
-Jeg har tit været til koncert med ham. -Vi er venner.
-Det er løgn! -Hvem?
Aasopaas. Jeg har sendt nogle numre til dig.
Du kan bede DJ'en sætte ham på.
God idé. Spørg ham. Han kender ham garanteret.
Okay.
Hold dig tæt på ham, så overførslen sker, før Faraz kommer.
-Jeg skal have en drink. -Jeg går med.
Det første skridt er altid det sværeste.
Tænk på din mands blik, når han ser dig derude.
-Det bliver han glad for. -Helt bestemt.
-Nahid? -Jeg er okay.
De må gerne køre videre.
De færreste kommer tilbage fra USA. Det er normalt en enkeltbillet.
-Jeg savnede Iran. -Det forstår jeg godt.
Natklubber, dans for begge køn, lovlig alkohol.
Nej, det var mere stedet, jeg voksede op, menneskene, maden.
Det føltes som at komme hjem igen.
I USA var jeg altid indvandrer. Her er jeg ligesom alle andre.
Det passer ikke.
Hvorfor kom du hjem?
Jeg troede kun, det var til min fars udnævnelse.
Men?
Når ens far bliver leder af garden, må man åbenbart ikke bo i USA.
-For amerikanerne? -For min far.
Nu kommer de.
-Mangler der meget? -Fem minutter.
Tamar, garden er her. Vær klar til flugt.
Jeg har et firma i L.A. Helt nystartet. Det kan ændre alt.
Og i morges sagde han til mig, at jeg må opgive alt det, jeg har skabt.
Hallo, Nahid?
Hvor er du?
Jeg har forladt huset.
Marjan og jeg er gået udenfor.
Hvordan har du det? Var det svært?
Ja, men Marjan insisterede på, at jeg ikke gav op.
Faraz, kan du ikke komme og sidde lidt sammen med mig?
Det er Peyman Mohammadis bil.
Vi kan spise en is i parken og gå hjem sammen.
Er du sikker?
Jeg så ham ved tennisklubben i morges.
Nahid, min skat. Jeg ringer senere.
Tamar, de kommer ind. Du må ud derfra nu.
Bliv her! Hun må selv klare det.
Garden!
Der kommer to agenter.
Bliv her.
Tag jeres tøj.
Kald på din kollega.
-Goddag, Peyman. -Hørte du mig?
Ali, kom her.
-Er telefonen klar? -Hvor er du?
-Hvorfor stikker du ikke af? -Svar mig.
Næsten, men den er stoppet.
Jeg gætter på, at min far har sendt dig.
-Vi skal tale med Vahid Nemati. -Skal jeg tro på det?
Hils min far og sig, at han selv må komme og tale med mig.
I stedet for at sende sine håndlangere.
Peyman, vi er i gang med en efterforskning.
Hvis du er her, er det langt værre, end vi troede.
Hør nu her, de er mine venner, og I ødelægger vores dag.
Så nu beder jeg jer pænt om at gå igen.
Må vi se os lidt omkring?
Er du døv eller hvad? Jeg bad jer om at gå!
Peyman, jeg forsøger at beskytte dig.
Vil du beskytte mig?
-Du kan ikke beskytte din egen kone. -Så så!
Så må vi jo gå gennem de officielle kanaler.
Kom.
Den lille lort og hans forbandede venner.
Ali, stop. Sæt dig ind.
-Rozhin, vi går nu. Min kæreste venter. -Jeg håber, du får det bedre.
-Tak. Kom. -Jeg har det skidt.
-Kom så. -Langsomt.
Bare gå ligeud. Højre, venstre. Fint.
-Er hun okay? -Hun har det fint.
-Lad mig hjælpe dig. -Tak.
-Går I? -Ja.
Pas lidt bedre på hende.
-Lad mig hjælpe. -Nej tak.
-Kom nu, jeg holder hende. -Jeg sagde nej. Vi er snart tilbage.
-Vi går videre. -Tak for i dag.
Okay. Telefonen er klar.
Nu skal hun bare give ham den med sprængstof i.
Vil du åbne døren?
Er der mulighed for, at jeg kan køre med ind mod byen?
Selvfølgelig. Hvor... Hvor skal jeg køre dig hen?
Amir Abad. Du kan bare sætte mig af på vejen.
Hold nu op. Sæt dig ind.
Tag ind til lejligheden. Jeg følger efter dem.
Okay.
Hallo!
-Hvorfor følger du hende som en skygge? -Hvad?
-Hvorfor følger du efter hende? -Jeg passer bare på hende.
Jeg kender den slags fester. Jeg vil ikke have, hun får problemer.
Ja, du bør også holde øje med hende. Din søster er en sjælden perle.
-Vil du sidde omme foran? -Ja.
Hør her.
-Lykkedes det? -Ikke endnu.
Hvis Faraz var død, havde Tamar nået det.
Et aktiv som Faraz Kamali får man kun hvert 20. år.
Ikke mere Faraz.
-Jeg fokuserer på Mohammadi. -Det er dit problem.
Dræber du Mohammadi, får du en udmærkelse.
De erstatter ham med en anden, og alt er som før.
Med al respekt, så er Mossads langsigtede planer ikke din opgave.
Nej, jeg er bare en lokal agent. En af de få, du har tilbage.
Det er ikke længere op til dig.
Faraz er færdig. Det er en ordre.
Hvis det ikke lykkes Tamar, skal de ud i nat. Er det forstået?
Ja.
Tak.
Nå, jeg smutter. Det var hyggeligt.
Hey.
-Hvad? -Kom her.
Sig noget pænt om mig til Leyla.
-Jeg er altså en af de gode. -Okay.
Kør forsigtigt.
Tak. Det havde du ikke behøvet.
Jeg ville gerne.
Farvel.
Jeg vil gerne lave noget i morgen, hvis du har lyst.
-Hvad tænkte du på? -Vi kan få lidt at spise. Middag?
Jeg skal noget i morgen aften. Måske lidt tidligere?
Jeg har møder om morgenen, og bagefter skal jeg spille tennis, men...
-Spiller du tennis? -Du siger ikke, du også spiller?
Nej nej, jeg er ikke ret god.
-Jeg vil gerne lære det. -Perfekt.
-Vi kan mødes i klubben og spille lidt. -Okay.
-Farvel. -Farvel.
Tilgiv mig.
Undskyld, jeg ikke kom.
Jeg spildte tiden på at beskytte den skid.
Mohammadis søn.
Den opblæste snylter.
Jeg gad godt vide, hvad hans far sagde til det.
Svin...
Jeg tilgiver aldrig Mohammadi for det, han gjorde mod os.
Og nu skal jeg tage på arbejde hver dag og beskytte hans liv.
Hvordan kan jeg det, Nahid? Hvordan?
Lad ham dø.
SKAL JEG BESKYTTE HANS LIV?
LAD HAM DØ.
NAHID: LAD HAM DØ
Milad?
-Fik han telefonen? -Hvor er Milad?
Værsgo.
Hvad er det? Der kan man se.
-Se, hvad jeg fandt. Sæt ham ind i bilen. -Det er ikke mit.
Hr. betjent! Det er ikke mit! Jeg sværger...
Jeg aner ikke, hvordan det er havnet der!
VI FIK HAM. TAK FOR TIPPET
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve