ALLA KARAKTÄRER OCH HÄNDELSER I SERIEN ÄR FIKTIVA.
VARJE LIKHET MED VERKLIGA HÄNDELSER ELLER PERSONER
ÄR EN TILLFÄLLIGHET.
Faraz.
God morgon. Har du sovit gott?
Önskar herrn nåt särskilt till frukost?
Bara dig.
Jäklar.
Vad är det?
Mohammadi kallar mig till ett möte. Jag måste gå.
Målet rör på sig.
Fan ta honom.
Fort, han kommer.
-Hallå där! -Ursäkta mig.
Titta var du går!
Jag gick ditåt. Jag såg dig inte. Hur gick det?
-Låt mig hjälpa dig. -Nej.
Försvinn! Försvinn, sa jag!
Ursäkta igen.
Ha en bra dag.
Idiot.
Samma modell som Peymans.
Identisk i varje detalj, frånsett 40 gram C-4.
Det där är väl rätt skal?
Ja. Jag tog ett foto av det på restaurangen.
Och här är utrustningen du bad om.
Peyman spelar tennis med sin far imorgon.
Om vi inte gör bytet idag,
får vi nog ingen mer chans att komma åt Mohammadi.
Peyman får en livvakt när som helst nu.
Hur ser ert folk till att Peyman inte är där när det smäller?
Amir är där nere.
Tänker du säga att man inte kan göra en omelett utan att knäcka ett ägg?
Jag jämför det hellre med att fälla ett stort träd.
Ja. De små träden blir krossade.
Ibland. Inte alltid.
Lycka till.
Faraz Kamali hade bråttom hemifrån i morse.
Ja. Tur att vi spårar hans bil.
Du tog en stor risk, Marjan. Var försiktig.
Jag bad om lite handlingsfrihet, och du sa ja.
Faraz värde som potentiell agent för oss
är mycket större än den risk han innebär för Tamar eller operationen idag.
Dagens operation är vår prioritet och får inte äventyras.
Förstår vi varandra?
Det gör vi.
Jag hoppas det.
QEYTARIYEH TENNISKLUBB, TEHERAN
Vänta på mig här.
Lycka till.
Tack.
-Såg du Hamilton i Australien? -Vann han?
Nej, Verstappen vann.
Han ger honom en liten ledning, bara.
Trettio poäng i Grand Prix? Det är ingen liten ledning.
Han vinner i år också. Tro mig.
Nu när vi pratar, säg mig…
…vad tycker du om tjänsten vid Khatam al-Anbiya?
De vill att du tar den.
Pappa, vi har pratat om det här.
Jag har mina egna affärsrörelser.
Vad för affärsrörelser?
Efter min utnämning kan du inte göra affärer med väst längre.
Glöm det.
Jag förstår inte. Varför inte?
Visst förstår du. Men du vill inte acceptera det.
Det kapitlet i ditt liv är över.
Du är här nu.
För att kunna utnyttja din potential måste du gå med i Gardet.
Så är systemet.
Jag gillar inte det systemet.
-Nu börjar du med det där igen. -Nej.
Du pratar om att utnyttja min potential.
Vad kan jag göra? Fast vi behöver inte prata om mig.
Vad kan nån i min generation göra
i den här korrupta, misslyckade statsstyrda ekonomin?
Nu räcker det!
Jag skickade dig inte till USA för att bli hjärntvättad
så jag måste lyssna på ditt kapitalistiska nonsens.
Du har ansvar mot din familj också.
Samhället ser annorlunda på dig nu, även om du inte gillar det.
Så dina handlingar spelar roll.
Kom in.
God morgon, general. Hur står det till, Peyman?
Förlåt om jag är tidig. Ska jag vänta utanför?
Nej, du kommer precis lagom.
-Peyman, du minns väl farbror Faraz? -Givetvis.
Hur mår din fru?
Hon mår bra, tack och lov.
Kul att se dig hemma igen. Du har blivit stora karln nu.
Gå.
Gå du.
-Tennis imorgon. -Visst.
Kära pojke.
Tänk på det vi pratade om.
Okej.
Hans generation är hopplös.
De tror sig vara universums centrum. Var vi också såna?
Ni har rätt.
Vi gavs vapen och kastades ut i strid.
Bästa skolan jag nånsin haft.
Nåväl, jag lyssnar.
Vi har problem med en av de unga i Nemati-familjen.
Vi misstänker att han har samröre med israelerna.
Det sista jag behöver nu är problem med familjen Nemati.
Jag får inte störa situationen.
Du vet att det är en tvist mellan styrande fraktioner.
Saker är i rörelse.
Stora, historiska saker.
-Du måste gå nu. -Tack.
Välkommen, min vän.
Varsågod.
Sätt dig. Jag hoppas att du är hungrig.
Hur gick det?
Vi fick klartecken.
Bra.
Men vi måste ligga lågt.
Vad betyder det?
Vet du inte vad det betyder?
Vi måste vara diskreta, inga gripanden.
Hur ska vi kunna jobba?
Ali…
…kom ihåg en sak.
Mohammadi har många järn i elden just nu.
Vi kan inte förlita oss på honom.
Så vi har inte officiell sanktion att operera.
Nordkoreas ambassadör gick just in.
ALI: VI HAR INTE OFFICIALL SANKTION ATT OPERERA.
Det är visst saker på gång.
FARAZ: NORDKOREAS AMBASSADÖR GICK JUST IN.
DET ÄR VISST SAKER PÅ GÅNG.
LAVASSAN, NORDÖSTRA TEHERAN
-Leyla, du kom! -Hej.
-Läget?
-Du är jättesnygg. -Tack.
Kom, bara. Vad tycks?
Det ser fantastiskt ut.
-Visst? -Ja.
Vad vill du dricka?
Samma som du.
Okej? Vänta här.
Du vet aldrig nåt. Du har inga svar.
Kan du lägga ner mobilen?
Jag vill inte, sa jag.
-Okej. -Tack.
-Skål. -Skål.
Det var en kall kväll.
Det regnade, minns jag.
Försök prata i presens. "Det regnar."
Det regnar.
Men inuti ambulansen är det varmt.
Vart åker ambulansen?
Till Faraz.
Han är på sjukhuset efter sin andra operation.
De släpper in mig i hans rum.
Han ser så ömklig ut.
Blek. Mager.
Jag känner knappt igen honom.
Jag mår illa, så jag går till toaletten.
Det knackar på dörren.
Jag öppnar inte.
De öppnar och släpar ut mig.
De tvingar i mig ett piller.
Jag håller din hand.
Lägg den på soffan.
Det här är din soffa.
Det är ditt hus.
Här finns inget att vara rädd för.
Här finns bara du och jag.
Andas.
När du känner dig trygg, öppna ögonen.
Jag åkte och såg ett fantastiskt industrikomplex idag.
Jag kan bygga 200 lyxvåningar där.
Vem köper en lyxvåning i centrum i den här ekonomin?
-Du är uppe i det blå. -Absolut.
Vänta bara, ni ska få se vad jag gör med stället.
Du bara snackar.
Nej tack, inte för mig.
-Nej? -Inte för mig, tack.
Okej.
Varför ser du så sorgsen ut? Vad är det?
Jag såg att ni grälade förut. Mår du bra?
Det är som min mor jämt säger:
"Det finns flickor man festar med och flickor man gifter sig med."
Och de saker som är viktigast för dig?
Säger din mamma åt dig att ge upp dem också?
Är du kickboxare eller psykolog?
Hej.
Du kunde ha sabbat min mobil.
Buhu. Hade du inte råd med en vattentät?
Är du redan berusad?
Kom ner i vattnet. Nej, han är rädd att drunkna. Helt otroligt.
-Om du fortsätter så där, drunknar du. -Jaså?
Kom och fånga mig.
Jag ska visa dig.
Kom igen.
Redo eller inte, här kommer jag!
Du vågar inte!
Vad sa du? Jag hör inte. Du är under vattnet.
Vad är det med dig?
Vadå? Är du rädd för att svälja lite vatten?
-Du ska få svälja vatten. -Kom hit.
Peyman! Peyman!
Jag är strax klar.
Varför så bråttom, raring?
I förra veckan utnämndes general Mohammadi av den högste ledaren…
Vi har kontakt.
-Hör du mig? -Ja.
Jag börjar nu.
Om det var nån annan skulle han babbla
i vårt förhörsrum nu.
Men han är en Nemati så vi måste åka dit personligen,
och vi får inte orsaka besvär.
Så är det bara. Vi får finna oss i det.
Du ogillar det här lika mycket som jag. Det vet jag.
MÅLET PÅ VÄG ÅT DITT HÅLL.
FORDON SPÅRAT
-Vad är det? -Vi har problem.
Faraz och hans partner är på väg hit.
Hur snart kommer han fram?
Trettio minuter. Kanske mindre.
Vi har inte ens börjat hacka än.
Fortsätt så länge. Jag hör av mig.
KOPIERAR DATA 7 %
Ja. Det funkar.
Nahid…
Jag har tänkt på allt du har berättat,
och hur du har delat det.
Jag tror att traumats kärna inte är själva kidnappningen,
utan återkomsten till Iran.
Systemet förmådde inte skydda dig.
Din kollaps var en fysisk reaktion
på känslan att få mattan bortryckt under fötterna.
Men nu är du i en trygg omgivning.
Din man börjar bli bättre.
Jag är här hos dig.
Det här är nog rätt tillfälle för dig att försöka lämna huset.
-Nej, nej… -Ju längre du skjuter upp det,
desto svårare blir det.
Tro mig, jag har gjort det här många gånger.
Vi behöver bara gå till parken på andra sidan gatan.
-Jag klarar det inte. -Jodå.
Vi ringer Faraz och ber honom möta oss där.
Det går så långsamt!
Det verkar ta en hel timme!
Signalen är svag i huset.
Det är för farligt. Faraz är på väg till villan.
Faraz?
Ja. Du måste jobba snabbare, Tamar.
Milad, starta hans Bluetooth och skapa ett nätverk.
Det är på. Jag skickade dig namnet nyss.
Bra.
Håll mobilerna nära varandra. Vi är klara om cirka 15 minuter.
Uppfattat.
-Hej. -Hej.
Vill du bada mer?
Visst.
Hej, har du sett min mobil?
Nej. Har du tappat den?
Ring mig.
Jäklar!
Nätverket jag öppnade slog av ljudlöst på hans mobil.
Förlåt.
Varför tog du den?
Jag trodde att det var min.
Kolla.
Får jag se.
Jäklar, jag måste byta skärmsläckare.
Få jag se.
Vi har exakt samma fodral!
Har du hört "If Only We Were"?
Jag älskar den låten.
Jag har varit på hundratals av hans shower.
Han är en vän till mig.
Det är inte sant!
Vem är det här?
Aasopaas. Jag har skickat dig hans låtar.
Du kan väl be din DJ att sätta på honom.
Bra idé. Gå och prata med honom. Han känner säkert till honom.
Okej.
Tamar, du måste hålla dig nära honom
så att dataöverföringen är klar innan Faraz kommer.
-Jag ska hämta en drink. -Jag följer med dig.
Det första steget är alltid svårast.
Tänk dig blicken i din mans ögon
när han ser dig där ute.
Det kommer han att tycka om.
Det vet jag.
Nahid?
Det går bra.
Varsågod och fortsätt.
De flesta återvänder inte från USA.
De brukar stanna kvar där.
Jag hade inte varit här på länge. Hemlängtan.
Det förstår jag.
Klubbarna, dansandet, laglig alkohol.
Nej, det var mer att jag växte upp här, människorna, maten.
Att komma tillbaka kändes som att komma hem igen.
I USA kände jag mig jämt som en invandrare.
Här är jag som alla andra.
Det är absolut inte sant.
Så, varför kom du tillbaka?
För min pappas utnämning, trodde jag.
Men?
Men det visar sig att när ens far blir befälhavare för Gardet,
tillåter de inte att man bor i USA.
-Amerikanerna? -Min far.
De är här.
-Hur länge till? -Minst fem minuter.
Tamar, Gardet är här. Var redo att fly.
Jag har en rörelse i LA.
Ett startup-företag. Det kan förändra allt.
Nu på morgonen talar han om för mig
att jag måste ge upp allt jag har byggt upp.
Hallå, Nahid?
Var är du?
Jag har lämnat huset.
Marjan och jag har gått ut.
Hur mår du? Var det svårt?
Ja, men Marjan lät mig inte ge upp.
Faraz, kan du komma och sitta med mig?
Det är Peyman Mohammadis bil.
Vi tar en glass i parken och går hem tillsammans.
Är du säker?
Jag såg honom vid klubben i morse.
Nahid, raring,
jag ringer dig strax.
Tamar, de går in. Du måste därifrån genast.
Stanna här! Hon kan bara hjälpa sig själv nu.
Gardet!
Det är agenter här.
Stanna här ett tag.
Ta dina kläder.
Kalla hit din kollega.
Hur står det till, Peyman?
Hörde du vad jag sa?
Ali, kom hit.
-Är mobilen klar? -Tamar, var är du?
-Varför kommer du inte ut? -Svara mig.
Nästan klart, men det har stannat.
Låt mig gissa, min far skickade er hit.
Vi kom för att träffa Vahid Nemati.
Vem tror ni att ni lurar?
Hälsa min far att om han har nåt att säga mig, bör han göra det själv
och inte skicka sina hejdukar.
Peyman, vi är här för en utredning.
Och det faktum att du är här
betyder att det är mycket värre än vi trodde.
Hör på,
det här är mina vänner, och ni förstör vår dag.
Så jag ber er vänligt
att gå härifrån.
Låt oss bara se oss omkring.
Spelar ni döva, eller? Jag bad er att gå!
Peyman, jag försöker skydda dig.
Vill du skydda mig?
Du kan inte ens skydda din egen fru!
Hallå där!
Vi sköter det här via de rätta kanalerna.
Vi går.
Den lilla skiten. Han och hans bögiga vänner.
Ali, det räcker!
Kliv in.
Rohzin, vi måste gå. Det är sent. Min pojkvän väntar.
Jag måste gå. Jag hoppas att du mår bättre.
-Tack. Såja. -Jag mår inte bra.
-Såja. -Sakta.
Rakt fram och… höger, vänster.
Höger, vänster. Bra.
Hur är det med henne?
Hon blir bra.
Kom, jag hjälper dig.
Tack.
Ska du gå?
Ja.
Du borde ta bättre hand om henne.
-Låt mig hjälpa dig. -Behövs inte.
-Det är okej. Jag hjälper henne. -Behövs inte, sa jag.
Vi är strax tillbaka.
Vi fortsätter gå.
Tack, kompis.
Okej.
Mobilen är klar!
Nu behöver hon bara byta hans mobil mot den försåtminerade.
-Öppnar du dörren? -Visst.
Jo, du, kan du ge mig skjuts ner mot centrum?
Visst. Var bor… Vart ska du?
Amir Abad.
Men du kan släppa av mig på vägen dit.
Lägg av. Hoppa in.
Kör direkt till lägenheten. Jag följer efter dem.
Okej.
Hallå!
Varför följer du henne som en skugga?
Va?
Jag sa: Varför följer du henne som en skugga?
Jag… är rädd om henne.
Jag vet hur det är på såna här fester.
Jag vill inte att hon råkar illa ut.
Visst, du är rädd om henne.
Din syster är en juvel.
Vill du sitta fram?
Visst.
Lyssna på det här.
AASOPAAS - EY KAASH MAA
Har hon gjort det?
Inte än.
Om Faraz vore död, hade Tamar redan gjort bytet.
En potentiell agent som Faraz Kamali ser man bara vart 20:e år.
Nog om Faraz.
-Jag är fokuserad på Mohammadi. -Det är problemet.
Om du dödar Mohammadi får du en utmärkelse.
Sen ersätter de honom med nån annan, och allt är sig likt.
Med all respekt, Marjan,
är långsiktig planering för Mossad inte ditt jobb.
Nej, jag är bara en lokal agent.
En av de få ni har kvar, kan tilläggas.
Det är inte längre upp till dig att besluta.
Faraz är slut. Det är en order.
Beträffande vårt uppdrag, om Tamar misslyckas tar du ut dem ikväll.
Är det uppfattat?
Ja.
Tack.
Dags att åka. Det var trevligt.
Här.
-Vadå? -Kom.
Och lägg ett gott ord för mig hos Leyla.
Jag är faktiskt en reko kille.
Ska bli.
Kör försiktigt.
Tack.
Du var inte tvungen.
Jag ville.
God natt.
Jag gör gärna nåt imorgon, om du har lust.
Vad har du tänkt dig?
Vet inte. Kanske ta oss nåt att äta.
Middag?
Jag har planer imorgon kväll.
Kan vi göra nåt tidigare?
Jag har möten på förmiddagen,
och på eftermiddagen skulle jag spela tennis, men…
Spelar du tennis?
Säg inte att du kan spela tennis också.
Nej.
Jag är inget vidare, men…
-Jag har alltid velat lära mig. -Perfekt.
Vi kan mötas vid klubben och spela.
Okej.
-God natt. -God natt.
Förlåt mig.
Jag borde ha kommit idag. Förlåt mig.
Jag slösade min tid på att skydda den där skiten,
Mohammadis son.
Den där lilla fisförnäma parasiten.
Jag skulle vilja veta vad hans far sa om det hemma hos dem.
De jävlarna.
Jag förlåter aldrig Mohammadi för det han gjorde mot oss.
Jag förväntas gå ut varje morgon och skydda hans liv.
Hur kan jag fortsätta med det, Nahid?
Hur?
Låt honom dö.
FARAZ: JAG FÖRVÄNTAS GÅ UT VARJE MORGON OCH SKYDDA HANS LIV.
NAHID: LÅT HONOM DÖ.
Milad?
-Bytte du mobiler? -Var är Milad?
Varsågod.
Vad är det här?
Ser man på.
Titta vad jag hittade. Sätt honom i bilen.
Jag svär, det där är inte mitt.
Konstapeln!
Det är inte mitt.
Jag svär…
Jag vet inte hur det kom dit!
VI TOG HONOM. TACK FÖR TIPSET
Undertexter: Bengt-Ove Andersson