ALLE KARAKTERER OG HENDELSER VIST I SERIEN, ER FIKSJON.
ENHVER LIKHET MED FAKTISKE HENDELSER ELLER PERSONER
ER RENT TILFELDIG.
Faraz.
God morgen. Har du sovet godt?
Noen spesielle ønsker til frokost?
Bare deg.
Pokker.
Hva er det?
Mohammadi har innkalt meg til et møte. Jeg må dra.
-Målet er i bevegelse. -Faen ta ham.
Skynd deg.
-Hei, mister! -Jeg beklager.
Se deg for!
Jeg gikk denne veien. Jeg så deg ikke.
-La meg hjelpe deg. -Glem det. Gå din vei! Gå din vei, sa jeg.
Unnskyld igjen.
Ha en fin dag.
Idiot.
Samme modell som Peymans.
Helt identisk, bortsett fra 40 gram C-4, selvsagt.
-Det er etuiet, ikke sant? -Ja. Jeg tok bilde av det på restauranten.
Og her er enheten du ba om.
Peyman spiller tennis med faren sin i morgen.
Om vi ikke bytter i dag,
får vi neppe en ny sjanse til å ramme Mohammadi.
Peyman vil få sikkerhetsvakter når som helst.
Hvordan sørger dere for at Peyman ikke er i rommet når den eksploderer?
Amir er nedenunder.
Skal du fortelle om å knuse egg for å lage omelett?
Jeg har en om å hogge ned et stort tre.
Ja. Små trær blir knust.
Noen ganger. Ikke alltid.
Lykke til.
Faraz Kamali dro i en fart i dag.
Ja. Bra at vi sporer bilen hans.
Dere tok en stor risiko. Vær forsiktig.
Jeg ba om litt slingringsmonn, og du sa ja.
Faraz' verdi som et mulig aktiva
oppveier enhver fare han kan utgjøre for Tamar eller dagens operasjon.
Dagens operasjon er prioriteten, og må ikke settes i fare.
Forstår vi hverandre?
Det gjør vi.
Jeg håper det.
QEYTARIYEH TENNISKLUBB I TEHERAN
Venter du her?
Lykke til.
Takk.
-Så du Hamilton i Østerrike? -Vant han?
Nei, Verstappen tok seieren.
Han lar ham bare ta ledelsen litt.
Tretti poeng i et Grand Prix? Litt av en ledelse.
Han vinner i år også. Tro meg.
Nå som vi er ansikt til ansikt, si meg
hva du mener om stillingen ved Khatam al-Anbiya. De vil gjerne ha deg.
Vi har snakket om dette, far.
Jeg har egne forretninger.
Hva slags forretninger, gutt?
Etter at jeg ble utnevnt, kan du ikke gjøre forretninger med Vesten mer.
Hvorfor kan jeg ikke det?
Du forstår, du vil bare ikke akseptere det.
Det kapittelet i livet ditt er over.
Du er her nå.
For å utnytte potensialet ditt må du inn i garden.
-Sånn er systemet. -Jeg liker ikke det systemet.
-Nå begynner du igjen. -Nei.
Du snakker om potensialet mitt.
Hva kan jeg gjøre? Eller la oss ikke snakke om meg.
Hva kan noen i min generasjon gjøre i denne korrupte planøkonomien?
Det er nok!
Jeg sendte deg ikke til USA for å bli hjernevasket
så jeg kunne høre det kapitalistiske tøvet ditt.
Du har et ansvar overfor familien også.
Samfunnet ser annerledes på deg nå, enten du liker det eller ei.
Så det du gjør, betyr noe.
Kom.
God morgen, general. Står til, Peyman?
Jeg beklager at jeg er tidlig ute. Skal jeg vente ute?
Nei, du er presis.
-Du husker din onkel Faraz? -Selvsagt. Står til med din kone?
Bra, gudskjelov.
Det er godt å se deg hjemme. Du har blitt en ordentlig mann.
Gå nå.
-Tennis i morgen? -Greit.
Gutten min. Tenk over det vi diskuterte.
Ok.
Hans generasjon er håpløs.
De tror verden kretser om dem. Var vi sånn?
Sånn er det.
Vi fikk utlevert våpen og ble kastet ut i kamp.
Beste skolen jeg har gått.
Ok, jeg lytter.
Vi har problemer med et av de yngste medlemmene av Nemati-familien.
Vi mistenker at han er involvert med israelerne.
Det siste jeg trenger nå, er trøbbel med Nemati-familien.
Jeg kan ikke lage bølger.
Dette er en disputt mellom herskende fraksjoner.
Ting er i bevegelse.
Store ting, historiske.
-Du må gå nå. -Takk.
Min venn. Velkommen.
Kom inn. Sitt ned. Jeg håper du er sulten.
-Hvordan gikk det? -Vi fikk klarsignal.
Bra.
Men vi må holde det hysj-hysj.
Det betyr?
Vet du ikke hva det betyr?
Vi må være diskré, ingen pågripelser.
Hvordan skal vi arbeide?
Ali, husk dette.
Mohammadi har mange jern i ilden nå. Vi kan ikke stole på ham.
Vi har ikke offisiell tillatelse til å aksjonere.
Den nordkoreanske ambassadøren gikk inn.
ALI: VI HAR IKKE OFFISIELL TILLATELSE TIL Å AKSJONERE.
Det virker som ting vil skje.
FARAZ: DEN NORDKOREANSKE AMBASSADØREN GIKK INN.
DET VIRKER SOM TING VIL SKJE.
LAVASSAN, NORD-ØST I TEHERAN
-Leyla, du kom! -Hei.
-Står til?
-Du er nydelig. -Takk.
-Kom igjen. Hva synes du? -Det ser fantastisk ut.
-Ikke sant? -Jo.
-Hva har du lyst på? -Det samme som deg.
Ja? Greit. Vent her.
Du vet aldri noe. Du har ingen svar.
-Kan du legge fra deg telefonen? -Jeg sa at jeg ikke vil.
-Greit. -Takk.
-Skål. -Skål.
Det var en kald kveld. Jeg husker at det regnet.
Prøv å snakke i nåtid. "Det regner."
Det regner.
Men det er varmt i ambulansen.
Hvor kjører ambulansen?
Til Faraz.
Han er på sykehuset etter den andre operasjonen.
De slipper meg inn på rommet hans.
Han ser så ynkelig ut.
Blek. Tynn.
Jeg kjenner ham knapt igjen.
Jeg er kvalm, så jeg går på toalettet.
Jeg hører banking på døren.
Jeg åpner ikke.
De bryter den opp og drar meg ut. Tvinger meg til å ta en tablett.
Jeg har hånden din. Legg den på sofaen.
Dette er din sofa.
Det er ditt hus.
Det er ingenting å være redd for.
Det er bare deg og meg.
Pust.
Når du føler deg trygg, åpner du øynene.
Jeg så på et flott industrikompleks i dag. Jeg kunne bygd 200 luksusleiligheter der.
Hvem vil kjøpe luksusleilighet i sentrum i denne økonomien?
-Du fantaserer. -Ja.
Vent og se hva jeg kan gjøre med stedet.
Du prater bare.
Nei, takk.
-Ikke? -Ellers takk.
Greit. Ok.
Hvorfor ser du så dyster ut? Hva er det?
Jeg så at dere kranglet. Er alt i orden?
Det er som moren min sier:
"Det er jenter du fester med, og så er det jenter du gifter deg med."
Hva med det som er viktigst for deg?
Ville moren din bedt deg gi dem opp?
Er du kickbokser eller psykolog?
Hei.
Du kunne ødelagt telefonen min.
Bu-hu. Hadde du ikke råd til en vanntett en?
Er du full alt?
Kom uti. Nei, han er redd for å drukne. Utrolig.
-Fortsett sånn, og du drukner deg selv. -Å, ja? Kom og ta meg.
Jeg skal vise deg.
-Kom igjen. -Klar eller ei, nå kommer jeg.
Jeg utfordrer deg!
Hva var det? Jeg hører deg ikke. Du er under vann.
Hva er i veien med deg?
Hva? Er du redd for å svelge litt vann?
-Skal det være en drink? -Kom hit.
Peyman! Peyman! Peyman! Peyman! Peyman! Peyman!
Kommer straks.
Hva er det som haster sånn?
Sist uke ble general Mohammadi utnevnt av øverste leder…
Vi er på.
-Kan du høre meg? -Ja.
Jeg starter nå.
Alle andre ville ha innrømmet alt i et avhørsrom nå.
Men fordi han er en Nemati, må vi dra dit selv
og ikke lage oppstyr.
Det er sånn det er. Vi må akseptere det.
Du hater dette like mye som meg.
MÅLET PÅ VEI MOT DEG.
SPORET KJØRETØY
-Hva er det? -Vi har trøbbel.
-Faraz og partneren hans er på vei hit. -Hvor lenge til han kommer?
Tretti minutter. Kanskje mindre. Vi har ikke startet hackingen ennå.
Fortsett foreløpig. Jeg ringer dere.
KOPIERER DATA 7 %
Ja. Det fungerer.
Nahid…
Jeg har tenkt på alt du har fortalt meg, og måten du delte det på.
Jeg tror kjernen i traumet ditt ikke er selve kidnappingen,
men tilbakekomsten til Iran. Systemet klarte ikke å beskytte deg.
Kollapsen din var en fysisk reaksjon
på følelsen av å få teppet dratt bort fra under beina dine.
Men du er i et trygt miljø nå.
Mannen din er på bedringens vei.
Jeg er her med deg.
Jeg tror det er riktig tid til å prøve å forlate huset.
-Nei… -Jo lengre du utsetter det,
desto verre blir det.
Tro meg, jeg har gjort dette mange ganger. Vi går bare til parken over gaten.
-Jeg klarer det ikke. -Jo. Vi ringer og ber Faraz møte oss der.
Det går så sakte! Det ser ut som det vil ta en time.
Det er dårlig signal i huset.
Det er for farlig. Faraz er på vei til villaen.
Faraz?
Ja. Du må være raskere, Tamar.
Slå på Bluetooth-en hans og sett opp et nettverk.
Det er på. Jeg sendte deg navnet nå.
Bra.
Hold telefonene nær hverandre. Vi er ferdige om 15 minutter.
Mottatt.
-Hei. -Hei.
Vil du uti vannet igjen?
Ja, klart det.
-Har du sett telefonen min? -Har du mistet den?
Ring meg.
Faen! Nettverket jeg åpnet, slo av lydløsmodusen.
Beklager.
Hvorfor tok du den?
Jeg trodde den var min.
Se.
Jøss! Få se.
Pokker, jeg må bytte skjermsparer.
La meg se.
Vi har helt like etui.
-Du kjenner "If Only We Were"? -Jeg elsker den sangen.
-Jeg må ha vært på hundre konserter. -Han er en venn av meg.
-Det er ikke sant! -Hvem?
Aasopaas. Jeg har sendt deg låtene hans.
Be DJ-en sette ham på.
God idé. Snakk med ham. Han vet sikkert om ham.
Ok.
Tamar, du må være nær ham
så overføringen er ferdig før Faraz kommer.
-Jeg tar en drink. -Jeg blir med.
Det første steget er alltid vanskeligst.
Forestill deg din manns øyne når han ser deg her ute.
Det vil han like.
Ja, sikkert.
Nahid?
Det går bra.
Du kan fortsette.
De fleste blir værende i USA. Det er ofte en enveisbillett.
Jeg savnet det her.
Skjønner.
Klubbene, dansing, lovlig alkohol…
Nei, det var mer stedet jeg vokste opp, folket og maten.
Å komme hit kjentes som å komme hjem.
I USA følte jeg meg som en immigrant. Her er jeg som alle andre.
Det er ikke sant.
Hvorfor kom du tilbake?
Jeg trodde jeg bare kom til min fars innsettelse.
Men?
Det viser seg at når faren din blir sjef for garden,
lar de deg ikke bo i USA.
-Amerikanerne? -Faren min.
De er her.
-Hvor mye lenger? -Minst fem minutter.
Garden er her. Vær klar til å rømme.
Jeg har forretninger i L.A.
Det er en oppstart. Det kan forandre alt.
Og i morges sa han
at jeg må forlate alt jeg har bygd opp.
Hallo, Nahid?
Hvor er du?
Jeg gikk ut av huset.
Marjan og jeg gikk ut.
Hvordan føler du deg? Var det vanskelig?
Ja, men Marjan lot meg ikke gi opp.
Faraz, vil du komme og sitte sammen med meg?
Det er Peyman Mohammadis bil.
Vi kan spise iskrem i parken og gå hjem sammen.
Er du sikker?
Jeg så ham i klubben i morges.
Nahid, kjære, jeg ringer deg tilbake.
Tamar, de går inn. Du må bort nå.
Bli her! Hun kan bare hjelpe seg selv nå.
Garden!
Det er agenter her.
Bli her.
Ta klærne dine.
Få kollegaen din hit.
Står til, Peyman?
Hørte du meg?
Ali, kom hit.
-Er telefonen klar? -Hvor er du?
-Hvorfor har du ikke gått? -Svar meg.
Nesten ferdig, men nå stoppet det.
La meg gjette. Far sendte dere.
-Vi vil prate med Vahid Nemati. -Hvem tror du at du lurer?
Si til faren min at det han har å si, kan han si selv,
og ikke sende kjeltringene sine.
Peyman, vi er her i forbindelse med en etterforskning.
Og ærlig talt, hvis du er her, betyr det at det er verre enn vi trodde.
Hør her.
Disse folkene er vennene mine, og du ødelegger dagen for oss.
Så jeg ber deg høflig
om å dra herfra nå.
La oss ta en titt.
Spiller du døv? Jeg ba dere dra!
Peyman, jeg prøver å beskytte deg.
Vil du beskytte meg? Du kan ikke engang beskytte din egen kone!
Hei, hei!
Vi vil gjøre dette på den rette måten.
Vi drar.
Den lille dritten. Han og homsevennene hans.
Det holder, Ali!
Sett deg inn.
-Rozhin, vi må dra. Kjæresten min venter. -Jeg må dra. Håper du føler deg bedre.
-Takk. Kom igjen. -Jeg er dårlig.
-Kom igjen, kom igjen. -Sakte.
Rett fram og… høyre, venstre.
Høyre, venstre. Bra jobbet.
Er det bra med henne?
Hun klarer seg.
Jeg skal hjelpe deg.
Takk.
Drar dere?
Ja.
Du burde ta bedre vare på henne.
-La meg hjelpe deg. -Det går bra.
Vi er straks tilbake. Vi fortsetter.
Takk, kompis.
Ok.
Telefonen er klar. Hun må bare bytte telefonen hans med den med sprengstoff i.
-Kan du åpne døra? -Ja.
Hei, kan du gi meg skyss til nærmere sentrum?
Selvsagt. Hvor… Hvor skal jeg kjøre deg?
Amir Abad. Men du kan slippe meg av på veien.
Nei da. Sett deg inn.
Dra rett til leiligheten. Jeg følger etter dem.
Ok.
Hei!
Hvorfor følger du henne som en skygge?
Hva?
Hvorfor følger du henne som en skygge?
Jeg bare… passer på henne.
Jeg vet hva som foregår på festene. Jeg vil ikke at hun skal havne i trøbbel.
Ja, du må passe på henne.
Søsteren din er unik.
Vil du sitte foran?
Ja, klart det.
Hør her.
AASOPAAS - EY KAASH MAA
-Har hun gjort det? -Ikke ennå.
Hadde Faraz vært død, ville Tamar ha byttet alt.
Et gode som Faraz Kamali finner vi hvert 20 år.
Nok om Faraz.
-Jeg er fokusert på Mohammadi. -Det er ditt problem.
Dreper du Mohammadi, blir du hedret.
De erstatter ham med en ny, og vi forblir her.
Med respekt å melde, langtidsplanlegging for Mossad er ikke jobben din.
Nei, jeg er bare en lokal agent.
En av veldig få du har igjen.
Det er ikke lenger opp til deg.
Faraz er ferdig. Det er en ordre.
Hvis Tamar mislykkes, får du dem ut i kveld.
Er det klart?
Ja.
Takk.
Da drar jeg. Det var gøy.
Her.
-Hva? -Kom her.
Legg inn et godt ord for meg hos Leyla.
Jeg er virkelig en ålreit fyr.
Greit.
Kjør forsiktig.
Takk.
-Det var ikke nødvendig. -Jeg hadde lyst.
God natt.
Jeg vil gjerne gjøre noe i morgen hvis du har lyst.
Hva tenkte du på?
Jeg vet ikke. Vi kan ta en matbit.
Middag?
Jeg har planer i morgen kveld. Kan vi gjøre noe tidligere?
Jeg har møter om morgenen,
og om ettermiddagen skal jeg spille tennis, men…
Spiller du tennis?
-Spiller du også tennis? Hvem er du? -Nei, nei, nei.
-Jeg har alltid hatt lyst til å lære det. -Perfekt.
-Vi kan møtes på klubben og spille litt. -Ok.
-God natt. -God natt.
Tilgi meg. Jeg skulle ha kommet i dag.
Jeg kastet bort tiden med å beskytte denne drittsekken, Mohammadis sønn.
Den snobbete lille parasitten.
Jeg skulle gjerne visst hva faren hans sa om det hjemme hos dem.
Drittsekker.
Jeg vil aldri tilgi Mohammadi for det han gjorde mot oss, så lenge jeg lever.
Og jeg må ut dit hver morgen og beskytte ham.
Hvordan kan jeg fortsette å gjøre det, Nahid?
Hvordan?
La ham dø.
FARAZ: OG JEG MÅ UT DIT HVER MORGEN OG BESKYTTE HAM?
NAHID: LA HAM DØ…
NAHID: LA HAM DØ… LA HAM DØ.
Milad?
-Byttet du telefonene? -Hvor er Milad?
Vær så god.
Hva er dette?
Vel, vel.
Se hva jeg fant. Sett ham i bilen.
Jeg sverger, det er ikke mitt.
Betjent!
Det er ikke mitt.
Jeg sverger…
Jeg aner ikke hvor det kommer fra.
HAR HAM. TAKK FOR TIPSET.
Tekst: Evy Hvidsten