УСІ ПЕРСОНАЖІ Й ПОДІЇ СЕРІАЛУ ПОВНІСТЮ ВИГАДАНІ.
БУДЬ-ЯКИЙ ЗБІГ З РЕАЛЬНИМИ ПОДІЯМИ ЧИ ЛЮДЬМИ
ВИПАДКОВИЙ.
МАРЖАН МОНТАЗЕМІ КЛІНІЧНИЙ ПСИХОЛОГ
МЕДИЧНА КАРТА: ФАРАЗ КАМАЛІ
Ти кудись ідеш?
-Як спалося? -Ніяк.
Ідеш у спортзал?
Такий у нас план.
Треба якнайскоріше побачити Вахіда. Часу нема.
А як же вчорашні події?
Не бійся. Ми про все подбали. Доказів не залишилося.
Тамар, треба забиратися звідси.
Щоб ніякого Вахіда, ніякого Моссаду. Їдьмо.
-Що? -Повернемося до початкового плану.
Утечемо у Ванкувер і все забудемо.
-Міладе, так не буває. -Тамар, я вбив людину.
І не просто людину, а друга.
Який допомагав нам.
-Ти не мав вибору. -Яка різниця?
Він був живий, а тепер мертвий, я вбив його власноруч!
Власноруч!
Усе гаразд.
Ми про це поговоримо, добре? Тільки заспокойся.
Поговорімо про це пізніше.
Нікуди не виходь.
Мені треба в зал.
-Добре. -Добре.
Кохана…
будь ласка…
Будь до неї добра.
Годі вже.
Кохана,
може, це тобі допоможе.
Це може допомогти тобі.
Щоб не сидіти вдома зі мною, ти найняв мені доглядальницю.
Мабуть, це вона. Ти не хочеш відчинити?
Ти її запросив. Сам відчиняй.
Нахід…
Пане Камалі.
-А ви хто? -Я Маржан Монтаземі
з Інституту психічного здоров'я ветеранів.
До вашої дружини Нахід.
Правильно?
-Прошу, заходьте. -Дякую.
Тегеран
Гарний у вас дім.
Це дім батьків Нахід.
Нам довелося виїхати з нашої квартири.
Слава богу, ви можете хоча б тут пожити.
Так.
Вам незручно, бо я чужинка.
Тут мало британців.
Так.
Між Іраном та Англією немає великої любові.
У моєму випадку любов була.
Я познайомилася зі своїм чоловіком Хассаном у Парижі.
Я там навчалася, він також.
Ми одружилися й переїхали сюди,
і я знову закохалася,
цього разу в Іран.
Дозвольте спитати, чим займався ваш чоловік.
Він був психіатром. Помер 13 років тому.
Співчуваю.
Дякую.
Він був особливою людиною.
Не сумніваюся.
І ви вирішили залишитися тут, навіть після його смерті?
Іран тепер моя рідна земля.
Знаєте, Нахід не дуже рада, що ви тут.
Так, я переглянула її медкарту.
Це цілком природно, що вона
не хоче бачити в домі чужих людей.
Але я переконана, що знайду з нею спільну мову.
Дозвольте мені вам дещо порадити.
Мабуть, буде краще, якщо ви залишите нас самих.
Ваша дружина в дуже добрих руках, пане Камалі.
Переглянула всіх його друзів?
Пейман і Вахід. Коли було зроблене це фото?
Це ресторан у центрі. «Кеш».
Вахід – власник. Пейман часто проводить там вечір.
Удачі.
Вітаю. Яка гостя!
-Я радий, що ти прийшла. -Ти мене запросив, і я прийшла.
Заходь, я все тобі покажу.
Будеш шейк?
Дякую, не треба.
Вона не лише цілком чиста,
але й справді заснувала після війни Інститут ветеранів для лікування ПТСР.
Написано, що вона має право лікувати вартових революції високого рангу.
Є її фото з міністром охорони здоров'я, вона лікувала кількох аятол.
-У чому ви її підозрюєте? -Вона з Заходу.
І з'явилася у моєму домі якраз тоді, коли я вийшов на роботу.
Що сказали в інституті?
Я маю бути вдячний, що її лікує фахівець такого калібру.
Не знаю, що сказати вам, бос. Наскільки я бачу,
це правда.
На що ви дивитеся?
На парк напроти. Він такий гарний.
Я дуже рада познайомитися, Нахід.
Я Маржан.
-Рада знайомству. -Взаємно.
Перш ніж ми почнемо, можна мені сходити в туалет?
У кінці коридору ліворуч.
Дякую.
Багато років тому я лікувала гарну дівчинку,
що втратила всю сім'ю в жахливій катастрофі.
Вони їхали в Лар, і машина перекинулася.
Усі загинули.
Усі, крім неї.
Відтоді вона перестала говорити.
Я все перепробувала, щоб пробитися до неї.
Читала її улюблені книжки, грала…
Я користувалася різними методами, але вона все одно мовчала.
Якось ми зайшли в кабінет,
і перш ніж я сіла, вона закричала…
«Маржан, обережно!»
Вибачте, що налякала вас.
Але сталося от що:
стілець, на який я хотіла сісти, був зламаний,
дівчинка це помітила й попередила мене.
Відтоді вона відкрилася.
Не одразу, але…
Потроху…
вона знову почала говорити.
Ви хочете чимось зі мною поділитися?
Чесно?
Аякже.
Я не хочу, щоб ви тут були.
Добре.
Тоді чому я тут?
Бо, на думку мого чоловіка, було б добре, якби ви за мною наглядали.
У вас так заведено? Він усе вирішує за вас?
Мені здається, що так було не завжди.
Це правда?
Після цих подій у нас усе так.
Зараз ви маєте можливість вирішити самі.
Якщо ви не хочете мене бачити, тільки скажіть.
Я допомагаю вам, а не вашому чоловікові.
Яка в тебе слабка нога?
Оця.
Для вихідного положення вистав слабку ногу вперед.
-Добре. -Тоді…
-Отак? -Знову.
Сильніше.
-Дякую. -Прошу.
Привіт, дівчинко.
Привіт.
Як ти? Іди сюди.
Іди їсти.
Алло.
Дзвонила сусідка наркодилера.
Бачила когось у його квартирі.
Я поблизу.
Як прізвище сусідки?
Алінежад.
Дякую.
Іди сюди.
Добрий день. Я з контррозвідки.
Вибачте, ви хто?
Вибачте, пане. Чоловік, що був у квартирі, щойно пішов униз.
Поїдемо кататися, добре?
-Алло, Алі. -Так.
Звідси щойно від'їхала машина.
Записуй номер: 76-B-765. Іран 90.
Сімдесят шість… Іран 90.
Передай поліції.
Ясно.
Щодо пані Монтаземі.
Я ще трохи покопався.
Може, це дрібниці,
але вона віднедавна є консультантом з лікування ПТСР у лікарні Аяндеґан.
Надішлю вам посилання.
Звісно.
Молодець, Алі.
ДОКТОР МАРЖАН МОНТАЗЕМІ ПРОВІДНИЙ ФАХІВЕЦЬ
З ЛІКУВАННЯ ПАЦІЄНТІВ З ПТСР
Це не його вина.
Він мав повернутися на роботу.
Це важливіше за нього самого.
Він не міг сказати «ні», правда?
Касемові Мохаммаді?
Прямо у вічі?
У день свого призначення, одразу після подій з пілотом…
МАРЖАН МОНТАЗЕМІ ПСИХОЛОГ, 2 ПОВЕРХ
…Мохаммаді особисто прийшов і наказав Фаразу повертатися на роботу.
Він не міг відмовити.
Тій людині не міг.
Розкажіть про ту людину.
Я хочу закінчити на сьогодні.
Так, авжеж.
Ви молодець. Ви сильна жінка, Нахід.
І важливо пам'ятати:
те, що ми скажемо одна одній у цій кімнаті, залишиться між нами.
МАРЖАН МОНТАЗЕМІ КЛІНІЧНИЙ ПСИХОЛОГ
ОКСФОРДСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ КАНДИДАТ ПСИХОЛОГІЧНИХ НАУК
Вибачте. Можна знову сходити в туалет, перш ніж я піду?
Аякже.
Дякую.
НАЖИВО
Твоя нова подружка ледь не порвала грушу.
Дякую за поради, дорогенька.
Рада знайомству.
-Взаємно. Бувай. -Бувай.
Ти б'єш мої дорогі водоналивні груші?
Чим вони тебе образили?
Дівчатам треба вміти захищатися.
Ясно.
Якщо я запрошу тебе зараз на сніданок, я мушу поводитися обережно?
-Саме так. -Я запам'ятаю.
Після тебе.
НІАВАРАН ПЛАТИНУМ
Вибачте, пане, зараз жіночий час. Вам сюди не можна.
Вибачте, пані. Я шукаю сестру.
Вона не бере телефон.
Вона на кікбоксингу.
Це тренування закінчилося пів години тому.
Перевірте, будь ласка.
Лейла Ансарі. Вона гостя Вахіда.
Не знаю, хто це.
Будь ласка, йдіть, поки я не викликала охорону.
Мала.
Що це? Знаєш, що ми з цим зробимо?
Отак.
Не схоже на ресторан.
Це значно краще за ресторан.
Після тебе.
Ласкаво просимо.
Будь як удома.
Зараз знайду щось поїсти.
Є індійська їжа, тайська, філіппінська.
Я можу їсти будь-що.
Будь-що.
Я сам проєктував цей будинок.
Потім покажу тобі картини.
МЕХДІ
Я У ВАХІДА. НЕ ТУРБУЙСЯ.
Що скажеш? Скуштуємо?
Авжеж.
За тебе, Лейло.
Свій зал – твоя мрія?
Ні. Зал – це лише зупинка на шляху.
Я хочу зайнятися нерухомістю. Знайшов одну ділянку в центрі.
Поки що там звалище…
але я зроблю з нього коштовність, таку, як ти.
Ти не голодна?
-Це ти готував? -Ні, одна з хатніх робітниць.
Ти завжди їси вдома? Не у ресторані?
Моя сім'я володіє рестораном. Я часто там буваю.
-Так. Ясаман казала. «Кеш». -Так. «Кеш».
-Так. -Хочеш туди?
Ходімо сьогодні ввечері.
Прийде багато людей. Буде весело.
-Так. Я не проти. -Гаразд.
У тебе гарна усмішка.
Зараз повернуся. Їж.
Лейло!
-Поклич Лейлу! -Чого ти тут?
Лейло!
-Чого ти тут? -Поклич Лейлу.
Лейло!
Я її візьму.
-Чого ти тут? -Мені теж цікаво.
Ти не відповідаєш на дзвінки. Ходімо.
Ти п'яний чи під кайфом? Іди звідси.
-Треба поговорити. -Поговорити?
Ходімо, Лейло!
-Стоїш тут, як… -Ходімо!
Чіка! Прокляття!
-Що за хрінь? -Чіка, сюди!
Забери її! Це італійські канапи!
Вони вдвічі дорожчі за тебе, козел!
І ти теж забирайся!
Поясню в машині. Ходімо.
-Ні. -Лейло.
Ні, іди з ним. Ти йому подзвонила і попросила забрати?
-Стривай. Я йому не дзвонила. -Як він знає, що ти тут?
Я тебе запросив, ставився до тебе добре, а ти викликала брата?
Ти думала, я щось тобі зроблю?
Він просто спитав, де я.
Іди.
-Вахіде… -Геть звідси!
Розумієш, що ти накоїв?
Що з тобою?
Чия це собака?
Бабакова.
Не турбуйся. Я все владнав.
Що владнав?
Ти все зіпсував. Він запросив мене на зустріч з друзями увечері.
Більше не спілкуйся з цими людьми. Усе скінчено. Сідай.
Відкрий.
Відкрий сумку. Швидше.
-Це гроші Бабака? -Це наш квиток на свободу.
Поїдемо зараз до кордону і знайдемо, хто нас перевезе.
Ти мав сидіти вдома. Що ти собі думав?
Я нас рятую! Ідіотко! Я нас рятую. Ми їдемо.
Послухай мене. Так не можна.
Ми працюємо на організацію. Ми не можемо просто поїхати.
По-перше, я не працюю на організацію.
По-друге, ми зробимо саме те, що збиралися,
перш ніж ти знов затягла нас у це лайно.
-Я знайду вихід. -Виходу немає!
Якщо ми облажаємося, я не зможу тебе захистити. Розумієш?
Ми забагато знаємо.
Обережно!
Так?
Пане Фаразе, ту машину
помітили у промзоні на півночі.
Висилаю координати.
Дякую.
Швидше, він відривається.
Додай газу!
З дороги!
Тут ліворуч.
З дороги!
Чіка!
Покинь її.
Треба йти звідси. Негайно.
Тут нікого немає.
Геть! Тихо!
Забирайся, паскудна дворняго!
Здохни! Геть!
Добре. Так, дякую. Добре.
Як дзвінок?
Я збрехала.
Ти сьогодні не виходив з дому.
Як почуваєшся?
Гівняно.
Тамар, я лише хотів, щоб ми вибралися.
Знаю.
Але ми в це вплуталися й не зможемо вибратися.
Не так.
Я не думав, що це так далеко зайде.
Вибач.
Вибач, що знову нас вплутала.
Дарма я дозволила тобі лишитися.
-Хочеш, щоб мене не було поруч? -Ні.
Ні, я хочу, щоб ти був поруч.
Ти мені потрібен.
Вони вбили Чіку.
Знаєш…
усе життя…
вони забирали в мене все, що хочуть
за першої ж нагоди.
Усе, що я любив.
І я зрозумів…
що не маю жодних шансів.
Це твій шанс.
Тамар…
У мене нічого не лишилося.
У мене нікого немає.
Тільки ти.
Пахне смачно!
Я вже не такий втомлений.
Вітаю вдома, пане Камалі.
Аш-е Реште? Ми щось святкуємо?
Нічого особливого.
-Я приготувала на знак вибачення. -За що, кохана?
Ти не помилявся.
Мені потрібна саме Маржан.
Кохана, не треба вибачатися.
Треба.
Я тебе критикувала, звинувачувала.
Та насправді мені з тобою пощастило.
Ого. Дивовижно!
Я вмираю з голоду. Піду помию руки.
Дякую. Це просто чудово.
-Алло. -Пане Камалі.
-Я не заважаю? -Зовсім ні.
Я дзвоню спитати, чи ви хочете, щоб я завтра попрацювала з Нахід.
А чому ні?
Ну, вас турбувало те, що я чужинка.
Що ж, мої страхи розвіяні.
Я повернувся додому і побачив щасливу й спокійну дружину.
І, здається, ви порозумілися.
Рада це чути.
Та, здається, ви мені не довіряєте.
Чому ви так кажете?
Сьогодні в мою клініку вломилися.
На записах з камер видно, що зломщик дуже схожий на вас.
Це могли бути ви?
Так, це був я.
Розумію.
Авжеж я не подаватиму в суд.
Та, на жаль, за цих умов,
-мабуть, я не зможу… -Стривайте. Будь ласка.
Дозвольте мені вибачитися.
Те, що сталося з моєю дружиною, вплинуло на мене також,
і коли до мене прийшла чужинка з Заходу,
звісно, у мене виникли питання.
Ви мали поговорити зі мною.
Ваша правда. Вибачте.
Пане Камалі, щоб я могла лікувати вашу дружину,
ми з вами повинні довіряти одне одному.
Інакше я не зможу працювати.
Хіба що вам зі мною некомфортно і ви не зможете погодитися.
-Суп холоне. -Я вже йду. Чесно. Секунду.
Доктор Монтаземі, я хотів би, щоб ви завтра прийшли.
Буду вдячний.
Добраніч.
-Мехді, друг Бабака. -І що?
Отримаєш десять відсотків мого заробітку.
Двадцять відсотків.
П'ятнадцять.
Домовилися.
Будь тут.
-Чого ти тут? -Привіт, Вахіде.
-Забирайся. -Я прийшов вибачитися.
Ти або підеш сам, або тебе вижене охорона.
Бабака знайшли.
Він мертвий.
Як це – Бабак мертвий?
Коли він помер?
Його тіло знайшли в Шуші.
Мабуть, збій у торгівлі наркотиками.
Я знаю цей район. Він там ніколи не працював.
Я піду.
Розважайся, Лейло.
Привіт.
А машина?
Ви не повірите.
Я дивлюся записи з камер.
Хтось дуже схожий на Мілада Кахані
намагався зайти в зал «Ніаваран платинум».
Проблема в тому, що зал не дає інформацію.
Чому?
Там багато впливових клієнтів.
А власник – Вахід Нематі.
Нематі?
Член сім'ї?
Потрібен дозвіл згори.
Займемося цим завтра. Чудова робота.
Відпочивай.
Дякую, бос.
На добраніч.
Увага…
це Лейла, наша гостя з Лос-Анджелеса.
Шервіне, посунься.
Дайте мені келих.
Пеймане!
Відклади телефон на секунду і помовч.
Вибачте, пане.
-Будьмо! -Будьмо!
Тегеран
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк