ALLE SERIENS PERSONER OG BEGIVENHEDER ER FIKTIVE.
ALLE LIGHEDER MED VIRKELIGHEDEN ER TILFÆLDIGE.
Revolutionsgarden under Mohammadis ledelse
tillader ikke, at det korrupte og kapitalistiske Vesten
med USA og Israel i spidsen tilsmudser den rene iranske nation.
Der er intet håb for forrædere. Skam og vanære vil ramme dem for evigt.
Det iranske folk, mere forenet end nogensinde,
vil stå sammen imod zionisternes usle forsøg på at splitte os.
Forræderne blev dømt hårdt og endegyldigt.
I sin første tale som revolutionsgardens øverstkommanderende
udviste general Mohammadi mod og autoritet.
-Hallo? -Jeg er på vej.
Mød mig udenfor på sydsiden.
Tamar?
Hvad sker der?
Det forklarer jeg senere. Bare kom.
Der venter dødsstraf til alle, som...
-Ja, Faraz. -Hvor er du? Der er nogen i huset.
-Er du sikker på, det er ham? -Ja, jeg fulgte efter ham herhen.
Jeg er der om fem minutter.
Kan du se ham?
Han kommer ud nu. Jeg følger efter ham. Bliv på linjen.
Han er på vej ned mod den sydlige udgang.
Løb. Overrask ham. Kom nu!
Drej her. Vær forsigtig.
Stop!
Fang ham!
-Fang ham! -Stop, dit svin!
Du gør det kun værre!
Forbandede svin!
Stands, forræder!
Khosro, løb ned og fang ham.
For fanden da!
Hvor er han?
Hvor er Milad?
Kør om på den anden side.
Stop, dit svin!
Han er på østsiden af markedet.
Jeg har ham!
Hallo, er du blind?
-Er du okay? -Ja.
-Hvad skete der? -Politiet.
Narkobetjentene leder efter pushere.
Bliv i bilen.
-Goddag. Er der plads til alle? -Ja.
-Er her andre? -Ja.
-Hvorfor fortalte du mig det ikke? -Det kunne jeg ikke. Det var for stort.
-Vi havde jo en plan med Azizi. -Det var aldrig gået. De leder efter os.
-Så du arbejdede for dem igen? -Ja.
For at få dem til...
At hente dig ud.
Hvad mener du? Hvad så med dig?
-Jeg kan ikke rejse endnu. -Hvorfor ikke?
Det er min skyld. Jeg må gøre det godt igen.
Tamar...
Det gør mig virkelig ondt med din onkel og tante.
Men det er ikke din skyld.
I skal af sted nu. Kom.
De ved, hvad de laver. De får dig over grænsen. Vi mødes i Canada.
Hvad snakker du om?
-Jeg bliver her. -Vi bliver begge to!
-Jeg rejser ikke alene. -Kom så!
I rejser! Sådan lød ordren.
Så tal med nogen om det, for planerne er lavet om!
Min egen Nahid. Min skat.
Du faldt i søvn.
-Har jeg sovet længe? -Ja.
Jeg ville se, hvordan filmen sluttede.
De levede sikkert lykkeligt til deres dages ende.
Kom. Du skal ind i seng.
Kom.
-Er du okay? -Ja.
Det var en rigtig god film om en tyrkisk pige, der...
Har du låst døren?
-Du skal ikke åbne. -Der er ikke noget at være bange for.
Godaften, hr. Kamali. Vi skal foretage en ransagning.
-Jeg kan ikke lukke jer ind. -Sådan er sikkerhedsreglerne.
Her gælder der andre regler.
-Samarbejd, ellers... -Det er fint.
Velkommen.
Godt at se Dem hjemme i god behold.
Hun skylder Dem stor tak. Det gør vi begge to.
General Mohammadi, vi De have noget at drikke?
Nej, ellers tak.
Hvor kan vi tale sammen i enrum?
Vi kan gå herind.
Hvad skal jeg gøre?
Kør bare.
Jeg hører, at De og en kollega satte efter den israelske agent,
og at De så hende med Deres egne øjne.
Er det sandt?
-Ja. -Trods det, at De er suspenderet?
Det lugter lidt, Faraz.
Vi har ledt i to måneder, og så finder De af alle mennesker dem?
Jeg gjorde det for mit land.
På vej herover tænkte jeg på alt det, min far var igennem.
Jeg taler sjældent om ham.
Han blev smidt ud fra samtlige byens spillebuler
og begyndte at gå til hundekampe.
En aften så han en enorm amstaff-terrier
slås mod en tynd gammel rottweiler ved navn Ghoul.
Det var sidst på aftenen,
og min far havde tabt de fleste af de penge, mine brødre og jeg havde tjent.
Da kampen begyndte,
gik den store hund hen mod Ghoul.
Et øjeblik virkede det næsten, som om den fik ondt af den magre hund.
Hvis dyr ellers kunne føle medlidenhed.
Pludselig sprang Ghoul op og holdt fast om nakken på amstaffen.
Han bed sig godt fast. Der skulle ti mænd til at trække ham væk.
Det endte med, at min far kom hjem med lommerne fulde af penge.
Det var den eneste gang, han var heldig.
I morgen tidlig går De på arbejde igen. De har meget at råde bod på.
Tak, general.
Faraz, jeg giver Dem en chance her. Forspild den nu ikke.
Javel.
Nahid, min skat.
Nahid.
Kan du se den sorte bil, der holder der? Gå over til den.
Misforstå mig ikke, men jeg håbede aldrig at se dig igen.
Jeg vil tale med Yulia Magen.
-Det siger jeg til hende. -Jeg vil selv tale med hende.
Jeg stoler ikke på lokale agenter.
Og hende, der lige har hjulpet dig med at flygte?
Hvad er din erfaring med hende?
Tamar, jeg har også mistet mennesker, jeg holder af.
Tro mig, jeg kender følelsen.
Du kender mig jo slet ikke!
Jeg ved, du er en god agent.
Jeg ved, at på grund af dig
er Ben Haim på vej hjem til sin familie lige nu.
Du har betalt en frygtelig pris, men ikke for ingenting.
Men fortæl mig nu, hvorfor du ikke tog med den lastbil?
Jeg kan få adgang til Qasem Mohammadi. Og jeg vil slå ham ihjel.
Jeg mener det.
-Hvordan? -Hans søn, Peyman.
Milad har solgt stoffer til hans ven, Vahid Nemati. Jeg bliver ven med Vahid.
Jeg kommer ind i gruppen og møder Peyman. Så er jeg næsten ved Mohammadi.
Og Milad skal skabe kontakten.
-Vi kan stole på ham. Det har han bevist. -Ja, men kan han klare det?
-Taktisk, mentalt. Han er ikke... -Han kan godt.
Jeg siger det videre.
Min agent bringer dig i sikkerhed.
Men hvad gør vi med Mohammadi...
Jeg sagde, at jeg siger det videre.
Du hører fra os.
Få nu hvilet ud.
Hørte du det?
-Ja. -Det er uforsvarligt.
Hvis hun kan komme tæt på Peyman Mohammadi, bør vi se på det.
Pigen er dybt traumatiseret. Hun tænker ikke klart.
Hun ser kun sin tante, der hænger i galgen.
Det er ikke nødvendigvis dårligt at have personlige motiver.
Hun skal stadig kunne handle køligt og upåvirket, og det kan Tamar ikke nu.
Qasem Mohammadi udgør lige nu den største trussel mod staten Israel.
Vi må undersøge muligheden for en mission som den, før vi giver op.
Giv Tamar en nat til at få styr på sig selv. Så ser vi på det i morgen.
Tamar, du har det mest nødvendige her.
-Hvis der er nogen problemer, så ring. -Ja.
Vi er nødt til at købe nyt tøj.
Og finde på en bedre dækhistorie.
Tamar, hvad laver du?
Så, stop.
-Undskyld. -Nej...
Undskyld.
Godmorgen, min ven. Har du sovet godt?
Har du talt med Yulia?
Godmorgen, Milad. Vi har ikke hilst ordentligt på hinanden.
Mit navn er Marjan Montazemi.
-Hyggeligt at møde Dem. -I lige måde.
Har Tamar forklaret dig planen?
Jeg kan få kontakt til Peyman gennem Vahid.
Godt. Kom og drik jeres te.
En lastbil kører mod grænsen i nat.
Så vi har kun få timer til at bevise, at din plan holder.
Ring til Vahid.
Milad?
Slå medhør til.
-Hallo? -Hej, Vahid. Hvad så?
Hvad vil du?
Bare høre, om du kunne lide det, jeg gav dig i går.
Det var skidegodt.
-Hvorfor? -Ikke for noget.
Jeg ville komme forbi med en gratis smagsprøve.
Det skal du ikke tænke på.
Er du sikker?
Det er virkelig gode sager. Du skulle prøve det.
Jeg kigger lige forbi motionscenteret.
Glem det. Det er alt for tidligt. Ellers tak.
Det var slet ikke så nemt.
Vi tager derhen og prøver.
De må aldrig vide, at I har brug for dem.
Tricket er at få dem til at tro, at de har brug for jer.
KONTOR FOR KONTRASPIONAGE
Jamen dog, hvem har vi der? Faraz, velkommen tilbage.
-Goddag, Hossein. Har vi byttet kontor? -Nej.
Jeg er afdelingsleder nu, så det er mit kontor.
Her er meget rart.
Hør her, det er en pinlig situation for os begge to.
Men vi finder nok ud af det, ikke?
Jeg forventer, at vores samarbejde vil gå gnidningsfrit.
Du har ry for at gøre tingene alene, men den går ikke her.
Er det forstået?
-Hvad så, Ali? -Hej, chef.
Jeg er åbenbart ikke chef længere. Goddag.
Hvordan går det?
-Goddag. -Hej.
Hvorfor har du ikke fortalt, at den idiot har afløst mig?
Jeg ville ikke gøre dig vred.
-Jeg sætter mig herind, hvis jeg må. -Du kan få mit skrivebord.
Nej nej, bliv du bare der.
Nej, jeg insisterer.
Hallo? Ja, skat.
Faraz, jeg har det dårligt. Mit hjerte banker.
-Har du taget en pille? -Nej, de slår mig bare helt ud.
Kan du ikke komme hjem?
Skat, jeg er jo lige kommet herind.
Du ville bare væk fra mig. Det var derfor, du begyndte igen.
Hold nu op, skat. Jeg kommer snart hjem.
Så spiser vi og ser en film. Det skal nok gå alt sammen.
Okay?
Hallo?
Det her vil muntre dig op. Gæt, hvem vi har i arresten.
Hvem?
Pas nu på.
-Hvad vil du sige? -Bare rolig.
-Det må ikke mislykkes igen. -Det gør det ikke.
Jeg kender hans type. Stol på mig.
Hej, hvad så?
-Jeg er ikke interesseret. -Nej nej, men giv mig lige ét minut.
Kom.
Hvad så?
Jeg arbejder for en ny leverandør. Jeg har noget rigtigt kræs.
Jeg går til dig først, fordi du forstår at sætte pris på det.
Jeg sværger, det er byens bedste.
Jeg har allerede en leverandør.
Babak kan være irriterende, men han er en ven. Jeg kender ham.
Jeg stoler på ham. Dig kender jeg ikke endnu.
Så jeg må sige nej tak.
Vahid...
Hvad nu?
Det, jeg kom med i går fra Babak, har du mere af det?
Hvorfor?
Smag det her.
Har du aldrig tænkt over, når du bestiller 30 gram,
hvorfor du så får det i de her grimme tregrams-poser?
Og smag så det her.
For helvede da...
Der har du din ven. Han har gjort det i årevis.
Det koster 1,7 millioner grammet.
Byens bedste pris.
Og endnu billigere, hvis du køber meget.
Han siger det til Babak.
Bare rolig. Så længe Vahid kommer i aften, skal det nok gå.
Jeg har aldrig set dem.
Du havde to aflysninger i går.
-To, der ikke dukkede op. -Nå ja.
Jeg talte med en i telefonen. Ham og hans søster ville med.
Hvordan fandt han dig?
-Nogen må have talt om mig. -Hvem?
-Aner det ikke. -Det er løgn!
Du ved, hvor alle finder dig.
Han virkede ellers god nok. Hvad har staklen gjort?
Fortæl os, hvem der sagde god for ham.
Ja, skat?
-Kommer du hjem eller hvad? -Senere.
-Beskytter du Mohammadi, din herre? -Nahid...
Han vader ind, som om han ejer det hele. Og forventer, at jeg kysser hans fødder!
Irans mest magtfulde mand kom hjem til mig og krævede, at jeg gik på arbejde.
Irans mest magtfulde mand...
Lad nu være.
Hvorfor sagde du ikke noget til ham?
Han fløjter, og du lystrer ham som en underkuet hund!
Stop så!
Jeg lægger på nu. Vi taler om det, når jeg kommer hjem.
Azizi, det er ikke din første gang. Du ved, hvordan det er.
Spyt ud, så kommer du hjem til din bod. Men hvis du ikke samarbejder...
Hvordan har konen det? Problemer med fjernsynet?
-Klap i, dit svin! Hvor vover du? -Jeg sagde jo ikke noget.
-Hvad ved du? -Det var bare for sjov!
Sig det. Hvem sagde god for dem? Hvem?
Hvem? Flyt dig!
Sig det, eller jeg skyder dig en kugle for panden.
Babak. Babak Maleki. Han er narkohandler.
I må ikke sige, at jeg har givet jer hans navn.
Få ham ud herfra.
Vahid, hvad så?
-Din stikirenddreng har fortalt mig alt. -Hvem?
Hvad synes du?
-Tænder det dig virkelig? -Måske.
NAHID
Som ny betjent havde jeg det tit svært.
Jeg fik panikanfald om natten.
Til sidst ringede jeg til vagtlægen,
som henviste mig til en psykiatrisk klinik.
Nogen at snakke med.
Glem det, Ali.
Glem det.
Jeg må ikke tale om det.
Jeg mente til Nahid, ikke dig.
Tag bare hjem. Så taler jeg med Babak. Er der noget nyt, ringer jeg til dig.
Tak, Ali.
Vahid?
Han kommer først om en time.
Luk op, eller jeg smadrer døren.
Babak.
Vahid sagde, du var her. Luk op, eller jeg smadrer døren!
Så kommer alle naboerne rendende.
Hvad er der?
Fedt sted.
Du tjener åbenbart godt.
Hvad snakker du om? Jeg passer bare en vens lejlighed.
Du er sådan en god ven.
Der passer lejligheder...
-Hvad er der med dig? -Det ved jeg ikke, Mehdi.
-Sæt dig ned, bror... -Bror? Er jeg din bror nu, dit svin?
Jeg giver dig et job, betaler dig gode penge,
og så siger du det pis om mig?
Hvad er der, Mehdi? Kan du ikke få luft?
Babak, slip ham. Gå væk fra ham.
Nå da.
Barsk kæreste, du har der.
Babak!
Dumme svin...
Bind hans hænder.
Du er en død mand. Jeg smadrer dig, er du med?
-Ti stille. -Hold kæft, din luder.
Det er Vahid.
Tag den.
-Mehdi. -Hejsa.
-Jeg er på vej over til dig. -Fint, jeg er hjemme.
Godt, jeg er der om et kvarter.
-Ja, kom bare. -Godt, vi ses.
Han er på vej.
Jeg har opgivet alt håb.
Nogle gange føler jeg, at han slet ikke er min søn.
Derfor føler jeg tit stor skyld...
Undskyld, jeg er nødt til at tage den.
-Hallo? -Hjælp mig.
Vi har lagt os ud med en narkohandler. Han er her, men han skal væk.
-Vahid kommer snart, -Jeg kan ikke hjælpe.
Send nogen herover. Hvis vi dummer os med Vahid...
I har allerede dummet jer. Ring til Vahid, og bed ham blive væk.
Vær her om ti minutter.
Jeg gør mig klar.
-Klarer du det her? -Ja.
Hej.
Leder du efter Mehdi?
-Mehdi, din ven er her! -Hejsa.
-Hvordan går det? Noget at drikke? -Nej tak.
-Hvad har du på halsen? -Hvad?
Der?
Hvorfor sagde du ikke, der kom gæster? Jeg var jo halvnøgen.
Hyggeligt at møde dig. Leyla, Mehdis søster.
Vahid. Hvordan kan det være, I bor sammen?
-Det passede bare bedst. -Nå, virkelig?
Jeg slår jer fandeme ihjel!
Dumme svin!
Naboens drenge. De er så irriterende.
Bare jeg kun får piger.
-Hvor mange gram vil du have? -Ti.
-Dem henter jeg. -Tak.
-Skal vi gå ud på altanen? -Ja.
Tak.
Nå...
...er I virkelig søskende?
Hvorfor spørger du?
Nå, du ved...
Hvor er du ulækker.
Hvorfor siger du det?
Du taler med accent. Det gør han ikke.
Vi voksede ikke op sammen.
Jeg voksede op i Qatar, men har boet i L.A. nogle år.
"Teherangeles." Sejt.
-Foretrækker du engelsk? -Ja, hvis du synes.
Træner du?
Lidt spinning og pilates. Mest kickboxing.
-Ved du, at jeg ejer et motionscenter? -Hvordan skulle jeg vide det?
Niavaran Platinum. Bedste klub i Niavaran.
-Hvis du ikke selv skal sige det. -Det er rigtigt.
Vahid, kom lige.
-Er alt okay? -Ja ja, kom nu.
-Jeg skal lige noget. Det var hyggeligt. -I lige måde.
-Ti gram. -Tak.
Tak.
Tak for det.
Hun er sød, din søster. Hvorfor tager du hende aldrig med?
Det er jo kun for medlemmer.
I kan blive gæstemedlemmer. Begge to.
Det trænger de skuldre vist også til.
Vi ses.
Fik Vahid mistanke?
Nej. Alt gik efter planen. Han inviterede mig hen i motionscenteret.
Det var ikke ligefrem efter planen.
-Dårlig dømmekraft. Jeg skulle aldrig... -Nej, vent. Vi fik...
Hold din mund!
Det kunne være Milad, der var død. Har du tænkt på det?
Er der mere?
Tal.
Faraz.
Da vi hentede Milad, var han der.
-Det skulle du have sagt straks. -Så havde du ikke ladet mig blive.
Vi har en langsigtet plan her.
Ikke kun én operation, men flere hundrede.
Nu hvor vi samarbejder, afhænger mit liv af dine beslutninger.
Hvis vi ikke er fuldstændig ærlige over for hinanden,
ender det meget skidt for os begge to.
-Forstår du det? -Ja.
Godt.
Jeg siger det ikke igen.
Er bilen her?
Så kom op.
Nahid? Min skat.
Søde Nahid, luk nu op.
Oberstløjtnant Barak Ben Haim er tilbage i Israel.
For få timer siden endte en risikabel redningsmission.
Man frygtede for Ben Haims liv under den dramatiske...
Jeg stiller om til Oldfruen.
Marjan, jeg læste din rapport.
Efter hendes præstation i dag vil jeg gerne bruge hende.
-Hun er ekstremt motiveret. -Det glæder mig.
Operationen er tophemmelig.
Kun en håndfuld mennesker kender til den, og sådan skal det gerne forblive.
Selvfølgelig.
Vi går videre med de to presserende problemer, du nævnte.
Først Faraz Kamali.
Det er ikke tilfældigt, at han kom tilbage i dag.
Han kender Tamar bedre end nogen i Iran.
Han skal standses.
-Hvad angår det andet problem... -Milad Kahani.
Så længe han er der, udgør han en risiko for alle.
Marjan, de problemer skal klares omgående.
Jeg regner med, at du finder en løsning.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve