ALLE KARAKTERER OG HENDELSER VIST I SERIEN, ER FIKSJON.
ENHVER LIKHET MED FAKTISKE HENDELSER ELLER PERSONER
ER RENT TILFELDIG.
Revolusjonsgarden lar ikke det korrupte, kapitalistiske Vesten,
ledet av USA og Israel, forurense den rene iranske nasjonen.
Det er ikke håp for forræderne. Skam og unåde vil bli kastet over dem for alltid.
Irans folk, mer forent enn noensinne,
vil slutte rekker mot sionistenes forsøk på å rive opp denne enheten.
Forræderne ble behørig ekspedert, hardt og bestemt.
I sin første tale som Revolusjonsgardens kommandant…
…viste general Mohammadi besluttsomhet, mot og autoritet.
-Hallo? -Jeg er på vei tilbake.
Kom ut. Møt meg på sørsiden.
Tamar.
Hva er det som skjer?
Jeg forklarer senere. Bare kom.
Dødsstraff venter enhver som…
-Ja, herr Faraz. -Hvor er du? Det er bevegelse i huset.
-Er du sikker på at det er ham, sjef? -Selvsagt. Jeg fulgte etter ham hit.
Ok, jeg er der om fem minutter.
Kan du se ham?
Han kommer ut nå.
Jeg går etter ham. Hold deg på linjen.
Han er på vei til markedets utgang i sør.
Sett i gang. Overrask ham! Sett i gang!
Kjør inn neste.
Vær forsiktig.
Stopp! Stopp!
Stopp!
Ta ham!
Stopp, din jævel!
Du gjør det verre om du ikke stopper!
Faen ta deg, din jævel!
Stopp, forræder!
Khosro, gå ned og ta ham.
Faen!
Hvor er han?
Hvor er Milad?
La oss kjøre til den andre siden.
Stopp, din jævel!
Han løp tilbake mot østsiden.
Jeg har ham.
Er du blind, ditt esel?
-Går det bra? -Ja.
Hva skjedde der?
Politi.
Narkoenheten som gjennomsøker strøket etter langere.
Bli i bilen.
Hvordan går det?
-Alt klart? Er det plass til alle? -Ja.
-Er det ingen andre her? -Jo.
Hvorfor fortalte du ikke om dette?
Jeg kunne ikke. Operasjonen var for stor.
Vi hadde en plan. Det var ordnet med Azizi.
Det ville aldri ha gått. Halve garden leter etter oss.
-Så du gikk tilbake og arbeidet for dem? -Ja.
For å få dem til… For å få dem til å gå med på å hente deg ut.
Hva snakker du om?
Hva med deg?
Jeg kan ikke dra ennå.
Hvorfor ikke?
Det er min skyld.
Jeg må rette det opp.
Tamar.
Jeg føler med deg for det som skjedde med onkelen og tanten din.
Men dette er ikke din skyld.
Greit. På tide å dra. Ut med dere.
Hør her. De vet hva de gjør.
De får deg over grensen. Vi møtes i Canada.
Vent, hva er det du snakker om?
-Han drar alene. Jeg blir. -Vi begge blir!
-Jeg drar ikke uten deg. -Fort!
Begge drar. Det er ordrene mine.
Så snakk med den du må snakke med. Det er endring i planen. Forstår du?
Min Nahid, elskling…
…du sovnet foran tv-en.
-Har jeg sovet lenge? -Ja.
Jeg ville se hvordan filmen sluttet.
De levde nok lykkelig alle sine dager.
Kom. La oss få deg i seng.
Kom.
-Går det bra? -Ja.
Det var en fin film om en tyrkisk jente som…
Låste du døren?
Ikke åpne.
Folk banker på. Det er ikke noe å være redd for.
God kveld, herr Kamali. Vi må inn og gjøre en gjennomsøkning.
Beklager. Jeg kan ikke slippe dere inn.
-Det er sikkerhetsbestemmelser. -I dette huset er det andre bestemmelser.
-Du bør samarbeide… -Det er i orden.
Velkommen.
Det er godt å se deg hjemme og i live.
Hun er takknemlig for det. Det er vi begge.
General Mohammadi, vil du ha noe å drikke?
Nei, takk. Ikke tenk på det.
Kan vi snakke sammen alene?
Denne veien.
Hva skal jeg gjøre?
Du kan kjøre.
Jeg fikk melding om at du og dine menn jaktet på noen i kveld,
og at du så den israelske agenten din med egne øyne.
Er det sant?
-Ja. -Trass i at du er suspendert?
Dette virker suspekt, Faraz.
Vi har lett i to måneder, og du av alle finner dem?
Jeg gjorde det for landet mitt.
Jeg tenkte på faren min på vei hit, og alt han var gjennom.
Jeg snakker sjelden om ham.
Han ble kastet ut fra alle kasinoer i byen,
og begynte å gå på hundekamper.
En kveld så han en stor amstaff
som sloss mot en mager, gammel rottweiler kalt Ghoul.
Det var slutten på kvelden,
og faren min hadde alt tapt det meste av det jeg og brødrene mine hadde tjent.
Da kampen startet,
gikk den store hunden mot Ghoul.
Et øyeblikk virket det nesten som om amstaffen syntes synd på den magre hunden,
hvis sånne dyr kan ha medfølelse.
Plutselig hoppet Ghoul opp og la kjeften om amstaffens nakke.
Han bet til og nektet å slippe.
Ti menn måtte dra ham bort.
Det endte med at faren min kom hjem med lommene fulle av penger.
Det var den eneste gangen han hadde flaks.
I morgen drar du tilbake til avdelingen din.
Du har mye å gjøre opp for.
Mange takk, general.
Jeg gir deg en mulighet her, Faraz.
Ikke kast den bort.
Nei.
Nahid, min kjære.
Nahid.
Ser du den svarte bilen på den andre siden av veien?
Gå til den.
Ikke misforstå meg, men jeg håpet jeg aldri ville se deg igjen.
Jeg vil snakke med Yulia Magen.
-Jeg skal si ifra. -Jeg vil snakke med henne direkte.
Jeg har hatt dårlige erfaringer med lokale agenter.
Og den lokale agenten som hjalp deg å unnslippe Revolusjonsgarden?
Hvordan var din erfaring med henne?
Tamar, jeg har også mistet folk jeg brydde meg om.
Tro meg. Jeg vet hvordan du har det.
Hva vet vel du? Du kjenner meg ikke.
Jeg vet at du er en god agent.
Jeg vet at på grunn av deg
er Ben Haim på vei hjem til familien sin nå.
Du betalte en fryktelig pris, men det var ikke forgjeves.
Fortell meg hvorfor du ikke gikk inn i lastebilen.
Jeg vet hvordan vi kommer til Qasem Mohammadi.
Og jeg vil gjøre slutt på ham.
Jeg mener det.
-Hvordan? -Sønnen hans, Peyman.
Milad solgte stoff til en av vennene hans, Vahid Nemati.
Jeg kan bli venn med Vahid.
Gjennom ham kommer jeg inn i gruppen og møter Peyman.
Da er veien kort til Mohammadi.
-Og du trenger Milad for å få forbindelse. -Vi kan stole på ham. Det har han bevist.
Ja, men takler han det?
-Taktisk og følelsesmessig er han ikke… -Han klarer det.
Jeg skal ta dette videre. I mellomtiden tar agenten min deg med til et trygt sted.
Vent. Hvordan går vi videre med Mohammadi…
Jeg sa at jeg skal ta det videre.
Vi tar kontakt.
Hvil deg.
Hørte du alt det?
Ja.
Det er uforsvarlig.
Hvis hun kan komme innpå Peyman Mohammadi, er det verdt å vurdere.
Jenta er traumatisert. Hun oppfører seg ikke rasjonelt.
Alt hun ser, er bildet av tanten som henger fra galgen.
Det er ikke nødvendigvis negativt. Vi liker agenter med personlig motiv.
De må likevel operere med kald, sindig bedømming,
noe som Tamar ikke er i stand til nå.
Qasem Mohammadi representerer nå den største trusselen mot Israel.
Jeg vil undersøke muligheten for en sånn operasjon før vi gir opp.
Gi Tamar natten til å roe seg ned.
La oss se hvor vi står i morgen.
Tamar, her har du noen enkle forsyninger.
Får du problemer, ringer du meg, ok?
Ja.
Vi må kjøpe nye klær.
Og forbedre dekkhistorien vår. Den har for mange hull.
Hva er det du gjør, Tamar?
Slutt.
-Jeg er lei for det. -Nei.
Jeg er lei for det.
God morgen, kjære.
Har du sovet godt?
Har du snakket med Yulia?
God morgen, Milad.
Vi har ikke blitt presentert.
Jeg heter Marjan Montazemi.
-Hyggelig å hilse på deg. -I like måte.
Har Tamar fortalt deg om planen sin?
Jeg kan komme til Peyman gjennom Vahid.
Bra. Kom og få te.
En lastebil kjører mot grensen i kveld.
Så vi har få timer til å bevise at planen din er noe verd.
Ring Vahid.
Milad.
Sett den på høyttaler.
Hallo?
Hallo, Vahid. Står til?
Hva vil du?
Jeg lurer på om du likte det jeg hadde med til deg i går.
Det var bra saker.
Hvorfor spør du?
Ingen grunn.
Tenkte jeg kunne stikke innom med en gratisprøve.
Ikke tenk på det. Ellers takk.
Er du sikker, Vahid?
Jeg har noen knall saker absolutt verd å prøve.
Når er du på treningen? Jeg stikker innom.
Glem det. Det er for tidlig på dagen. Takk, men nei takk.
Ikke så lett likevel.
Vi drar på treningen og prøver.
La dem aldri vite hvor mye du trenger dem.
Trikset er å få dem til å tro at de trenger deg.
IRGC KONTRAETTERRETNING HOVEDKVARTER
Vel, vel, hvem har vi her?
Velkommen, Faraz.
Hallo, Hossein.
-Har de byttet kontorene våre? -Nei.
Jeg driver avdelingen nå, så dette er mitt kontor.
Det er komfortabelt her.
Hør her, dette er en ukomfortabel situasjon for oss begge.
Men vi må finne ut av det på et vis.
Vi vil nok arbeide godt sammen.
Du har rykte på deg for å kjøre solo, men det vil ikke fungere her.
Er det forstått?
-Hvordan går det, Ali? -Hei, sjef.
Ikke sjef lenger, ser det ut som. Hallo, står til?
Står til? Alt bra?
-Hvordan har dere det? -Hallo.
Hvorfor fortalte du ikke at de fikk den idioten til å erstatte meg?
Jeg ville ikke gjøre deg sint.
Jeg sitter her hos dere hvis det er greit.
Du kan ta pulten min.
Nei. Behold pulten din.
Jeg insisterer.
Vent.
Ja, kjære.
Jeg føler meg ikke bra, Faraz. Hjertet dunker.
Bør du ta en tablett?
Jeg vil ikke ha noen tablett. De slår meg ut.
Kom hjem, vær så snill.
Jeg kom nettopp til kontoret.
Du ville bare komme deg bort fra meg? Det var derfor du dro tilbake.
Ikke vær dum, kjære.
Jeg kommer hjem snart.
Vi skal spise og se en film. Alt ordner seg.
Ok?
Hallo?
Jeg har noe som vil muntre deg opp. Gjett hvem jeg har i arresten.
Hvem?
Vær forsiktig.
Hva vil du si til ham?
Slapp av.
-Han avviste deg. Ikke ødelegg igjen. -Jeg skal ikke ødelegge.
Jeg kjenner sånne som ham. Stol på meg.
Hei. Står til?
-Jeg sa at jeg ikke er interessert. -Ja, men bare gi meg ett minutt. Ett.
Her borte.
-Så? -Hør her.
Jeg jobber med en ny kilde. Jeg har knall saker til deg.
Du får det først, for jeg vet at du setter pris på det.
Jeg lover deg at det er det beste i byen.
Jeg har en langer alt.
Babak kan være en plage, men han er en venn. Jeg kjenner ham.
Jeg stoler på ham.
Deg kjenner jeg ikke ennå.
Og derfor takker jeg nei.
Vahid.
Hva er det?
Det jeg tok med i går, Babaks saker, har du noe igjen?
Hvordan det?
Smak på dette.
Har du spurt deg selv om hvorfor du ber om 30 gram,
og du får det i disse fæle tregrams-posene?
Smak på dette.
Den jævelen.
Der har du vennen din. Han har lurt deg i årevis.
Dette er 1,7 millioner per gram.
Beste prisen i byen.
Jeg kan få det enda lavere hvis du bestiller mye.
Dette forteller han garantert Babak.
Slapp av.
Så lenge Vahid kommer i kveld, går det bra.
-Jeg har aldri sett noen av dem. -Du sa at du fikk to avbestillinger i går.
-To personer dukket ikke opp. -Ok.
Jeg snakket med en fyr på telefon.
Han ville ha transport til seg og søsteren.
-Hvordan fant han deg? -Noen må ha fortalt om meg.
-Hvordan skulle jeg vite hvem? -Du lyver.
Du spør alle om hvordan de fant deg.
Han ser ikke ut som en fæl fyr.
Stakkars gutt. Hva kan han ha gjort?
Bare fortell hvem som gikk god for dem.
Ja, kjære.
-Kommer du hjem? -Senere.
Hva gjør du? Beskytter vel Mohammadi, herren din.
Nahid.
Tramper inn her som om han eier stedet. Og venter at jeg skal kysse føttene hans.
Irans mektigste mann kom hjem til meg og krevde at jeg skulle dra på jobb igjen.
Irans mektigste mann.
Ikke begynn. Vær så snill.
Hvorfor sa du ikke noe da han var her?
Han plystrer, og du kommer løpende med halen mellom beina.
Det er nok!
Jeg legger på nå.
Vi snakker når jeg kommer hjem. Hører du det?
Dette er ikke første gangen din. Du vet hvordan det fungerer.
Snakk, så kan du dra tilbake til boden din.
Ellers vet du hva som skjer.
Står til med kona? Har hun trøbbel med fjernkontrollen?
Hvem tror du at du snakker til?
-Våger du å nevne kona mi? -Jeg sa ikke noe.
Fortell hva du vet!
-Jeg tulla! -Tulla?
Fortell hvem som gikk god for dem! Hvem?
Hvem? Flytt deg!
Begynn å snakke, ellers skyter jeg deg i hodet!
Babak. Babak. Babak Maleki.
En narkolanger.
Ikke fortell at dere fikk navnet fra meg.
Få ham ut.
Hei, Vahid. Hva skjer?
-Løpegutten din fortalte meg alt. -Hvilken løpegutt?
Hva synes du?
Dette tenner deg virkelig?
Kanskje.
NAHID
TAPT ANROP
Det var tøft da jeg begynte i tjenesten.
Jeg fikk panikkanfall om nettene.
Til slutt ringte jeg helsetjenesten,
og de refererte meg til en psykiatrisk klinikk.
Noen å snakke med.
Glem det, Ali.
Glem det. Jeg kan ikke engang snakke om dette.
Jeg mente for fru Nahid, ikke deg.
Dra hjem hvis du vil.
Jeg drar til Babak.
Jeg sier ifra hvis det skjer noe nytt.
Takk, Ali.
Vahid?
Han skulle ikke komme før om en time.
Åpne døren før jeg smadrer den.
Babak.
Vahid sa at du var der. Åpne døren før jeg smadrer den!
Snart kommer alle naboene løpende.
Hva er det, Babak?
Fint sted.
Tjener bra med penger, ser jeg.
Tuller du?
En venn eier leiligheten. Han ba meg passe den.
Så god venn du er.
Passer leiligheten.
-Hva er det med deg, Babak? -Jeg vet ikke, Mehdi. Fortell meg det, du.
-Glem det, bror. Sett deg… -Bror?
Er jeg broren din nå, din jævel?
Jeg gir deg en jobb, betaler godt, og du snakker dritt om meg?
Prøver å presse meg ut, din jævel?
Hva er i veien?
Problemer med å puste?
Slipp ham, Babak. Slipp ham og gå bort fra ham, nå.
Vel, vel.
Tøff jente du har her.
Babak!
Din jævel!
Finn noe å binde hendene hans med.
Du kommer til å dø.
Jeg skal jule deg opp.
-Hold kjeft. -Dra til helvete, hore!
Det er Vahid.
Ta den.
-Mehdi. -Hei.
Jeg er på vei. Er du hjemme?
Ja. Adressen jeg ga deg.
Fint. Jeg er der om 15 minutter. Greit?
Ja, bare kom. Jeg er hjemme.
Fint. Ses da.
Han er på vei.
Jeg har gitt opp håpet. Iblant føler jeg at han ikke er sønnen min.
Det er derfor jeg har skyldfølelse. Som oftest…
Unnskyld meg. Jeg må ta denne.
-Ja? -Jeg trenger hjelp.
Vi ble innblandet med en narkolanger. Han er her halvvåken. Du må få ham ut.
-Vahid kommer nå. -Jeg kan ikke hjelpe.
Du må sende noen.
-Det haster. Om vi ødelegger med Vahid… -Dere har visst ødelagt alt.
Ring Vahid, be ham ikke komme.
Du har ti minutter på deg.
Jeg må gjøre meg klar.
-Gjør du ferdig her? -Ja.
Hei.
Du ser vel etter Mehdi.
-Mehdi, vennen din er her. -Hei.
-Står til?
Noe å drikke?
Nei takk. Ikke tenk på det.
-Hva er det med halsen din? -Hva?
Der borte.
Hvorfor sa du ikke at vi ventet gjester?
Jeg åpnet døren halvnaken.
Hyggelig å hilse på deg. Jeg er Leyla. Mehdis søster.
Jeg heter Vahid. Hvordan har det seg at dere bor sammen?
-Det bare ble sånn. -Jaså, du.
Jeg skal faen meg drepe dere!
Jævler!
Naboens gutter. De er så plagsomme.
Håper jeg får bare jenter.
-Hvor mange gram vil du ha? -Ti.
-Ti gram skal bli. -Takk.
-Skal vi gå på balkongen? -Etter deg.
Takk.
Så…
…du og Mehdi, er dere virkelig søsken?
Hvorfor spør du?
Du vet…
Det er ekkelt.
Hvorfor sa du det?
Du har aksent, men ikke han.
Vi vokste ikke opp sammen.
Jeg vokste opp i Qatar, men jeg har bodd i L.A. de siste årene.
Teherangeles. Kult.
Vi kan snakke engelsk.
Det kan vi godt.
Trener du?
Litt spinning og pilates.
Mest kickboksing.
Du vet at jeg eier et treningsstudio?
Hvordan skulle jeg vite det?
Niavaran Platinum. Beste stedet i Niavaran.
-Om du får si det selv. -Jeg sier det fordi det er sant.
Vahid, kom.
-Er alt i orden? -Ja. Kom.
Jeg må ta meg av noen ting.
-Hyggelig å treffe deg. -I like måte.
-Ti gram. -Takk.
Takk.
Takk skal du ha.
Søsteren din er søt. Hvorfor har du aldri tatt henne med på treningen?
Vet ikke. Det er kun for medlemmer.
Jeg kan gi henne et gjestemedlemskap. Deg også.
Det skader ikke å jobbe litt med de skuldrene.
Men vi ses.
Mistenkte Vahid noe?
Ingenting. Nei, alt gikk etter planen.
Han inviterte meg til treningsstudioet.
Jeg vil ikke si at det gikk etter planen. Dette var dårlig dømmekraft.
-Jeg skulle aldri… -Vent. Vi fikk det…
Kan du holde kjeft?
Det kunne vært Milad som lå død på gulvet.
Har du tenkt på det?
Hva mer må jeg vite?
Snakk.
Faraz. Da vi hentet Milad, ventet han på oss der.
-Du skulle ha fortalt meg det med en gang. -Da ville du ikke latt meg bli.
Vi driver et langt spill her.
Ikke bare én operasjon, men dusinvis, hundrevis.
Nå som vi samarbeider, avhenger livet mitt av avgjørelsene du tar.
Hvis vi ikke er helt ærlige mot hverandre,
vil det ende dårlig for oss begge.
Forstår du det?
Ja.
Bra.
Jeg skal ikke nevne det igjen.
Er kassebilen her?
Kom opp, da.
Nahid? Kjære.
Min Nahid. Åpne døren, er du snill.
Nyhetsoppdatering:
Flyvåpenpiloten oberstløytnant Barak Ben Haim har returnert til Israel.
Vi kan melde om det først nå, flere timer etter en dristig redningsoperasjon.
Detaljene er ikke offentliggjort. Frykten for Ben Haims liv…
Setter deg til Fikseren.
Jeg leste rapporten.
Etter innsatsen hennes i dag, er jeg villig til å fortsette med henne.
Hun er mer motivert enn noen jeg har sett.
Det er jeg glad for å høre.
Vi holder denne operasjonen hemmelig.
Bare en håndfull i organisasjonen vet om den,
og jeg håper det fortsetter sånn.
Selvsagt.
Så noe annet.
De to presserende problemene du trakk fram.
Først Faraz Kamali.
Det er ingen tilfeldighet at Faraz ble gjeninnsatt i dag.
Han kjenner Tamar bedre enn noen andre i Iran.
Vi må sette en stopper for ham. Når det gjelder det andre problemet…
Milad Kahani.
Så lenge han er der, setter han oss alle i fare.
Vi må ta oss av disse problemene straks, Marjan.
Jeg stoler på at du tar deg av dem på beste måte.
Tekst: Evy Hvidsten